РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 570/3150/24
Провадження № 22-ц/4815/622/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М., 

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 адвоката  Шмід В.В. на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025  року, ухвалене в складі судді Гнатущеноко Ю.В.., повний текст рішення складено 03.03.2025 року у справі № 570/3150/24
                                                    
в с т а н о в и в : 

У липні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
   Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025  року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович про встановлення факту постійного проживання особи разом із спадкодавцем на дату відкриття спадщини передано за територіальною підсудністю на розгляд в Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Шмід В.В. в апеляційній скарзі просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Рівненського міського суду .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.
Зазначила, що позовна заява стосується факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачу.
Вказує, що до спірних правовідносин потрібно застосувати положення ч.1 ст.30 ЦПК України. 
Відзив на скаргу не надійшов.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду таким вимогам не відповідає.
Направляючи справу за територіальною підсудністю на розгляд в Луцький міськрайонний суд Волинської області підсудністю на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України, оскільки відповідач зареєстрована у м. Луцьк Волинської області.
Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду не погоджується з огляду на наступне.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.
За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Однак слід відзначити, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується лише у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.
Стаття 30 ЦПК України встановлює правила виключної підсудності, зокрема частиною 1 передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
У частині першій статті 30 ЦПК України йдеться про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, тобто перелік спорів цієї категорії є розширеним.
Тобто виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано. Спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, пов`язаних з нерухомим майном.
Позов ОСОБА_1  про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявниця пов`язує з виникненням у неї права на спадкове майно як спадкоємця за законом. До складу спадщини входить будинок, що розташований за адресою  АДРЕСА_1 .
Отже, оскільки спір у цій справі фактично виник з приводу нерухомого майна, що розташоване у смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, то спір щодо набуття у майбутньому прав на нерухоме майно відповідно до вимог частини першої статті 30 ЦПК України мав би розглядатися за місцезнаходженням спадкового майна.
Подібний за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).
       Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до Рівненського міського суду рівненської області.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 адвоката  Шмід В.В. задовольнити.
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року скасувати, справу направити до Рівненського районного суду Рівненської області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 26.06.2025 року.

Головуючий :                                         Гордійчук С.О.

Судді :                                                 Боймиструк С.В.

                                                        Ковальчук Н.М.