ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 липня 2025 року           справа №200/250/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/250/25 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              В С Т А Н О В И В :

Котік Олеся Станіславівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про:  
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.01.2025 року № 050650006615 про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 03.01.2025 року, із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.11.1983 по 27.01.1995, з 28.01.1995 по 01.04.2000.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, позов задоволено частково:
-  визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.01.2025 року № 050650006615 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача  про призначення пенсії за віком від 03.01.2025 року та зарахувати до її страхового стажу періоди роботи у колгоспі з 01.11.1983 по 13.06.1989, з 15.12.1994 по 31.12.1998, з 26.01.2000 по 31.01.2000, з 26.02.2000 по 29.02.2000, та з 26.03.2000 по 31.03.2000;
- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначив, що відсутні підстави для зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу, визначених спірних рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, жодних інших документів, підтверджуючих періоди роботи, передбачені Порядком №637, позивачем не надано.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
3 січня 2025 року позивач звернулась до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 09.01.2025 року № 050650006615 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з невідповідним поданням документів. 
Рішення обґрунтовано наступним.
Вік заявниці - 60 років 07 місяців. Страховий стаж особи становить - 27 років 07 місяців 03 дні. 
До страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.02.1985:
- період роботи в колгоспі від 01.11.1983 по 27.01.1995, оскільки інформації про встановлений мінімум і кількість відпрацьованих днів у трудовій участі колективного господарства не завірено належним чином, відсутня дата та номер наказу на прийняття та звільнення;
- період роботи в КСП з 28.01.1995 по 01.04.2000, оскільки відсутній підпис на звільненні уповноваженої особи. Страховий стаж зараховано з 01.01.1999 згідно відомостей реєстру застрахованих осіб.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, зокрема в період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.
За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За п. 20 цього у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 02.02.1985 року наявні періоди роботи позивача у колгоспі КСП «Валер`янівське» з 01.11.1983 по 01.04.2000 (записи № 1-4).
Суд враховує, що записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.02.1985 року підтверджено роботу ОСОБА_1 у колгоспі з 01.11.1983 по 01.04.2000.
Відповідачем  не враховано в трудовий стаж період роботи в колгоспі з 01.11.1983 по 27.01.1995 з підстав відсутності інформації про відпрацьовані дні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Суд зазначає, що аркуш 18-19 трудової книжки колгоспника містить додатково відомості з 1983 по 1996 рік щодо трудової участі позивача в громадському господарстві.
Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Отже, стаж роботи в колгоспі враховується за фактичною тривалістю за двох умов, які мають існувати одночасно: невиконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та відсутність поважних підстав такого невиконання.
Відповідачем не доведено наявності обставин, передбачених статтею 56 Закону № 1788, а записи, зазначені на аркушах 18-19 трудової книжки колгоспника містять додатково відомості з 1983 по 1996 рік щодо трудової участі позивача в громадському господарстві.
Наступні записи у трудовій книжці колгоспника також мають записи щодо участі позивача в громадському господарстві та враховані відповідачем до страхового стажу позивача.
Щодо незарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі з 28.01.1995 по 01.04.2000 у зв`язку відсутністю підпису на звільненні уповноваженої особи, апеляційний суд враховує наступне.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).
За п. 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно з п. 2.11 цієї Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
За п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки з вини підприємства-роботодавця.
При цьому, певні недоліки чи неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства-роботодавця не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Верховний Суд у постановах від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а дійшов висновку, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
За ч. 3 статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 14.06.1989 по 14.12.1994, з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 25.01.2000, з 01.02.2000 по 25.02.2000, з 01.03.2000 по 25.03.2000 та з 01.04.2000 по 31.12.2003 задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до відомостей наявних у розрахунку стажу форми «РС право» позивачу було зараховано до страхового стажу дані періоди роботи.
Отже, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи, зазначених в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.02.1985 року, у колгоспі КСП «Валер`янівське» з 01.11.1983 по 13.06.1989, з 15.12.1994 по 31.12.1998, з 26.01.2000 по 31.01.2000, з 26.02.2000 по 29.02.2000 та з 26.03.2000 по 31.03.2000.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.01.2025 року № 050650006615 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача  про призначення пенсії за віком від 03.01.2025 року та зарахувати до її страхового стажу періоди роботи у колгоспі з 01.11.1983 по 13.06.1989, з 15.12.1994 по 31.12.1998, з 26.01.2000 по 31.01.2000, з 26.02.2000 по 29.02.2000, та з 26.03.2000 по 31.03.2000.
 Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/250/25 за позовом Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 21 липня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                   Е.Г. Казначеєв