ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року	Львів	Справа № 500/7639/24 пров. № А/857/11878/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                         Онишкевича Т.В.,
суддів                                                             Гудима Л.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , що також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції                                                             Баб`юк П.М.,
час ухвалення рішення                                                   не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                   м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення                                04 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , що також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулися до адміністративного суду із позовом, у якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Комісія), від 02.04.2024 №6/д про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у частині, що стосується ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та здійснення виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_6 , солдата військової частини НОМЕР_1 , загиблого внаслідок отриманих множинних вогнепальних поранень у зоні бойових дій під час воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 15 000 000,00 грн. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №500/7639/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, оформлене витягом з протоколу №6/д від 02.04.2024, щодо повернення документів на доопрацювання.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяви від 15.09.2023 про призначення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 , та прийняти відповідне рішення по суті поданих заяв.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог чинного законодавства відповідач мав оцінити подані позивачкою документи у сукупності та у місячний строк прийняти одне з таких рішень: або про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, або про відмову у її призначенні. Разом із тим, відповідач прийняв рішення про повернення поданих позивачем документів на доопрацювання, діючи при цьому поза межами наданих йому повноважень. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та здійснення виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції вказав, що такі не підлягають задоволенню, оскільки у спірних правовідносинах відповідач не приймав рішення про відмову у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги, а лише обмежився поверненням таких документів на доопрацювання. 
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Міністерством оборони України, яке просило таке скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Комісія має уповноважена повернути документи на доопрацювання на підставі приписів Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 №714), а також Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України 25.01.2023 №45.
Наполягає на тому, що позивачка звернулася до суду із пропуском строку, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, без наявності поважних причин пропуску такого строку, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.
Водночас вважає, що члени сім`ї загиблого ОСОБА_6 не мають право на одержання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що загиблий перебував в стані алкогольного сп`яніння. При цьому службовим розслідуванням встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення старшим солдатом ОСОБА_7 , а чинним законодавством не передбачено виплату членам сім`ї загиблого військовослужбовця внаслідок вчинення кримінального правопорушення іншим військовослужбовцем.  
Звертає увагу на те, що зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачці є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Вимоги позивача про призначення відповідної одноразової грошової допомоги вважає передчасними, оскільки Міністерство оборони України не відмовило у здійсненні призначення та виплаті одноразової грошової допомоги, а лише повернуто документи на доопрацювання. 
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.
Згідно з частиною 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2013 ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_6 , про що Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області складено та зареєстровано відповідний актовий запис за №18 від 01.10.2013.
За період спільного проживання від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилися сини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 
ОСОБА_6 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з 14.05.2022.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.03.2023 №89 військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_6 , водія 3 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 , який перебував у оперативно-тактичному угрупованні " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, 05.02.2023 загину в результаті гострої крововтрати, пошкодження органів грудної та черевної порожнин, множинних вогнепальних кульових поранень тулуба та кінцівок, нападу з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження, з 30.03.2023 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 звернулася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей від 15.09.2023, у яких просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка та батька дітей ОСОБА_6 ..
До вказаних заяв позивачкою було додано такі документи:
заяву батька ОСОБА_5 про відмову від виплати допомоги;
заяву матері ОСОБА_4 про відмову від виплати допомоги;
копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 13.02.2023 серії НОМЕР_3 ;
копію акта про службове розслідування;
копію лікарського свідоцтва про смерть №68 від 08.02.2023;
копію свідоцтва про шлюб;
копію паспорту і ідентифікаційного коду;
копію свідоцтв про народження дітей та ідентифікаційних кодів;
копію витягу з наказу про виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ;
копію грошового атестата;
копію довідки про додаткові види грошового забезпечення;
довідку про склад сім`ї;
витяг про несудимість;
копію витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1377 від 29.06.2023;
довідку з реквізитами банківської картки.
Листом від 28.08.2024 за підписом тимчасово виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачів повідомлено, що документи на виплату одноразової грошової допомоги направлені у Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України для прийняття рішення стосовно її виплати створеною там відповідною комісією.
Листом від 25.09.2024 за підписом тимчасово виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачку повідомлено, що за результатом розгляду документів, направлених ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісією 02.04.2024 прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання (протокол №6/д).
Як слідує зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії від 02.04.2024 №6/д, розглянувши подані документи, Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що згідно з актом проведення службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 , який не містить дати та номеру, причиною загибелі ОСОБА_6 став особистий конфлікт між військовослужбовцями у стані алкогольного сп`яніння в зоні бойових дій із застосуванням зброї. Тому для прийняття рішення запропоновано витребувати акт службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 , який має містити необхідні реквізити, а також дані органів Національної поліції щодо обставин смерті ОСОБА_6 , а також висновок судово-медичного експерта про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння.
ОСОБА_1 не погодилася із таким рішенням Комісії та звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 статті 16 Закону України №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;
7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;
8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ (в редакції станом на день загибелі військовослужбовця) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Частиною 10 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів від 25.12.2013 №975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі  Порядок 975, в редакції чинній станом на момент смерті військовослужбовця).
Пунктом 1 Порядку 975 закріплено, що порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
За змістом пункту 3 Порядку 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 10 Порядку №975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Пунктом 13 Порядку №975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Наказом Міністра оборони України від 26.10.2016 №564 відповідно до вимог пункту 13 Порядку №975, затверджене Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року №290, з метою правового і соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України, осіб, звільнених з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаних та резервістів, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України, у тому числі які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі  Положення №564).
Приписами пункту 1 Положення №564 визначено, що це положення визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії , а також порядок організації її роботи.
Основні завдання та функції Комісії визначені у Розділі ІІ Положення №564.
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Положення №564 основними завданнями Комісії є, зокрема, вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ.
Згідно із пунктом 2 Розділу ІІ Положення №564 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана, зокрема:
- приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ;
- приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів;
- доводити прийняті рішення до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Положення №564 визначено, що формою роботи Комісії є засідання.
Пунктом 10 Розділу ІІІ Положення №564 встановлено, що результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.
Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів (пункт 11 Розділу ІІІ Положення №564).
На підставі аналізу наведених приписів Порядку №975 та Положення №564 у їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку, що порядок призначення та виплати спірної допомоги  передбачає такі етапи: 
особи, які мають право на одноразову допомогу, звертаються із заявою про виплату допомоги разом із документами до уповноваженого органу; 
керівник уповноваженого органу з дня реєстрації всіх документів у 15-денний строк подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги; надіслані уповноваженим органом документи в місячний строк із дня їх надходження розглядаються на засіданні Комісії, яка за результатами їх розгляду приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги із оформленням такого протоколом та доводиться до відома Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2024 року у справі №280/8617/21.
Суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що Положення №564 у редакції до внесення змін наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №261 «Про внесення змін до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №759/32211, дійсно надавала повноваження Комісії приймати рішення про повернення на доопрацювання документів, однак абзац 6 пункту 2 вказаним наказом виключено.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за результатами розгляду поданих позивачкою документів мало бути прийняте у місячний строк одне з таких рішень –  або про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, або про відмову у її призначенні. 
Водночас суд першої інстанції вірно зауважив, що у разі необхідності та з метою всебічного розгляду та прийняття обґрунтованого рішення Комісія наділена повноваженнями самостійно подавати запити та отримувати необхідні документи, що відповідає абзацу 3 пункту 3 розділу ІІ Положення №564.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно повернув подані позивачкою документи на доопрацювання, у зв`язку з чим рішення Комісії, оформлене протоколом №6/д від 02.04.2024, щодо повернення таких документів не відповідає критеріям правомірності, які встановлені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Обираючи спосіб відновлення порушеного права, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви від 15.09.2023 про призначення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 , та прийняти відповідне рішення по суті поданих заяв.
Щодо доводів апелянта про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуск  строку звернення до суду без поважних причин апеляційний суд зазначає таке. 
Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до матеріалів справи позивачка ознайомилася із протоколом Комісії №6/д від 02.04.2024 саме 22.10.2024 після отримання поштового відправлення Міністерства оборони України №0600967444461, що підтверджується витягом системи відстеження поштового відправлення №0600967444461 (а. с. 72).
Вказані обставини відповідачем у ході розгляду справи не спростовані.
Із позовною заявою ОСОБА_9 звернулася до суду 20.12.2024  засобами поштового зв`язку (а.с.134), а отже у межах строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, на переконання апеляційного суду, такі доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, є подібними до доводів, які викладені у відзиві на позовну заяву, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції у оскаржуваному судовому рішенні, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №500/7639/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Гінда