ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           14 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6432/19	

Головуючий суддя І інстанції – Новікова І.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу      ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року в адміністративній справі №280/6432/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, - 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди було відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2020 скасовано та позовні вимоги було  задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення позивачу  пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на яку вона має право після смерті її чоловіка, який за життя отримував призначену з 28.11.1986 року та довічно як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за вислугу років, перераховану за життя відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.1999 р № 1222-ХІV «Про внесення змін до деяких законів України», розмір якої згідно Розпорядження № 116506 від 22.06.2018 складав 13730 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу з дати її звернення 24.10.2019 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника, на яку вона має право після смерті її чоловіка, розрахунок якої здійснити за документами пенсійної справи померлого годувальника та виходячи доходу (пенсії за вислугу років), який мав чоловік позивача на час настання смерті.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного органу України в Запорізькій області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. завданої їй внаслідок протиправної бездіяльності.
28.07.2020 року позивачу видано виконавчі листи по справі.
17.02.2025 року до суду від позивача надійшла заява щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відносно невиконання рішення суду - постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 по справі №280/6432/19, які полягають у не призначенні позивачу з дати звернення 24.10.2019 пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, на яку маю право після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який за життя отримував призначену з 28.11.1986 та довічно як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за вислугу років, перераховану за життя відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.1999 №1222-ХІV «Про внесення змін до деяких законів України», розмір якої згідно розпорядження №116506 від 22.06.2018 складав 13730,00 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення позивачу з дати звернення 24.10.2019 пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, на яку маю право після смерті чоловіка, який за життя отримував призначену з 28.11.1986 та довічно як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за вислугу років, перераховану за життя відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.1999 №1222-ХІV «Про внесення змін до деяких законів України», розмір якої згідно розпорядження №116506 від 22.06.2018 складав 13730,00 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення та вчинити дії щодо забезпечення реалізації за виконавчими листами, виданими 28.07.2020 у справі №280/6432/19 на користь позивача- в повному обсязі у відповідності до рішення суду - постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 по справі №280/6432/19.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з заявою було відмовлено.
Повернуто позивачу заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену ухвалу, як незаконну та прийняти постанову про направлення справи до суду першої інстацнії для продожвення розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судове рішення по даній справі не виконано відповідачем в повному обсязі. Вказано, що строк звернення до суду першої інстанції з заявою в порядку 383 КАС України було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку  з введенням на території України режиму воєнного стану.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Повертаючи заяву позивача, подану в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено 10-ти денний строк протягом якого вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а також пропущено граничний строк - завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена. 
Як видно з матеріалів справи, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого за постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 закінчився 01.05.2023 року.
Також, з матеріалів справи видно, що про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020, а також те яким чином була виконана зазначена постанова, позивач неодноразово повідомлялась листами ГУ ПФУ в Запорізькій області, зокрема листами від 08.06.2021 №7251-6517/І-02/8-0800/21, від 26.09.2022 №24194-24270/І-03/8-2800/22, від 05.08.2022 №18346-18459/І-03/8-2800/22.
Позивач, після отримання повідомлень від органу ПФУ щодо виконання порядку виконання постанови суду, протягом 10-ти днів до суду з заявою в порядку визначеному статтею 383 КАС України не зверталась.
Поряд з вказаним, 12.01.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №62701607, яке було відкрито з примусового виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020.
Отже, щонайменше станом на початок 2022 року позивач була обізнана про факт можливого порушення її прав.
В свою чергу, відповідно до конверту, яким наведена заява була наділсана позивачем до суду першої інстанції, остання була подана до відділу поштового зв`язку 07.02.2025 року, тобто поза межами десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 383 КАС України.
В свою чергу, будь-яких доказів або пояснень, які б обґрунтовували поважність пропуску позивачем наведеного 10 денного строку, позивачем в апеляційній скарзі зазначено не було.
Надаючи оцінку доводам скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний із введенням воєнного стану, колегія суддів зазначає, що введення з 24.02.2022 воєнного стану є безумовною підставою, яка повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Однак, між введенням воєнного стану і пропуском процесуального строку повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.
Суд зауважує, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Натомість, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у всіх абсолютно випадках.
Слід зауважити також, що Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін в частині процесуальних строків до КАС України не вносилось.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року в адміністративній справі №280/6432/19 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва