УХВАЛА

23 червня 2025 року  
м. Київ

справа №620/15603/24
адміністративне провадження №К/990/20568/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондарця Дениса Івановича
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року
у справі №620/15603/24
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
26 листопада 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо складання довідки (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4924 від 06 лютого 2024 року із зазначенням обставин травми ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в наслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти довідку (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням обставин його травми в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в Луганській області;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12 червня 2023 року по 21 червня 2023 року, з 24 липня 2023 року по 14 серпня 2023 року, з 14 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року, з 29 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року з виходячи розрахунку 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 12 червня 2023 року по 21 червня 2023 року, з 24 липня 2023 року по 14 серпня 2023 року, з 14 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року, з 29 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із цими судовими рішенням, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Верховний   Суд ухвалою від 02 червня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника, надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про уточнення касаційної скарги, в якій заявник підставою касаційного оскарження вказує пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання отримання військовослужбовцями додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету міністрів Україні від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) за час перебування на лікуванні від отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у зоні ведення бойових дій в ході здійснення заходів захисту Батьківщини, через заходи світломаскуванням (вимкнення світла фар) що було обумовлено обстрілами ворога.
Так скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій неправильно застосувано норми матеріального права, зокрема незастосування норми пункту 1-2 Постанови № 168 та пунктів 10, 11 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі - Порядок № 260) щодо права Позивача на отримання додаткової винагороди за час стаціонарного лікування від отриманої вибухової травми 11 грудня 2022 року відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) № 4029 від 06 лютого 2024 року , яка передувала травмі під час ДТП 20 лютого 2023 року, із подальшим проходженням стаціонарного лікування від обох отриманих 11 грудня 2022 року та 20 лютого 2023 року травм, що зазначається у медичних виписках стаціонарного хворого та невірне застосування «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, якою не передбачено отримання травм та поранень під час захисту Батьківщини.
Наведені скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень, з врахуванням уточненої касаційної скарги, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Позивач є військовослужбовцем та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: бригадний генерал, коммодор, генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал, адмірал.
Таким чином, враховуючи предмет позову, в силу вимог пункту першого частини шостої  статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №620/15603/24 у спрощеному позовному провадженні.
Враховуючи, що ця справа законом віднесена до справ незначної складності та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт. 
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
В касаційні скарзі позивач, посилаючись на підпункт «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Таким чином, оскаржуючи судові у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі наводить та належним чином обґрунтовує підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бондарця Дениса Івановича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі №620/15603/24.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу №620/15603/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду