Справа № 306/967/20

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Іменем України

       12 червня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

       головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г., 
       з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козар Микола Михайлович, про ухвалення додаткового рішення в справі №306/967/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Уліганинець П.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_4 , Керецьківська сільська рада про встановлення земельного сервітуту та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , Керецьківська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, про встановлення земельного сервітуту та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Встановлено безоплатний строковий земельний сервітут на період протягом одного року з дня набрання рішення у цій справі законної сили через земельну ділянку відповідачів шириною 1 м, починаючи від суміжної межі між дворогосподарствами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 довжиною 32,5 м для розміщення будівельних риштувань, проведення утеплення та оздоблення тильної стіни будинку АДРЕСА_1 , улаштування шаблону, водостічних труб та снігозатримувачів.
Зобов`язано відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 прибрати будівельні матеріали на відстань 1 метра від суміжної межі з земельною ділянкою позивача.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , Керецьківська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, про встановлення земельного сервітуту та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

Додатковою постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представником адвокат Козар М.М., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 523,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2024 скасовано додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 20.07.2024, а справу направлено до апеляційного суду на новий розгляд.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Адвокат Новікова І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засідання. Однак, вказане клопотання не може бути задоволене, оскільки, надання переваги участі адвоката в іншому судовому засідання, не є поважною підставою для відкладення розгляду справи.
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 2 523,00 грн, що підтверджується квитанціями №1192110251 та №1192110249 від 21 липня 2021 року, який підлягає стягненню з позивача.
Актом виконаних робіт від 23.07.2021 вказано перелік наданих юридичних послуг та вартість таких.
Вказано, що сума виконаної роботи згідно договору про надання правової допомоги складає 10 000,00 грн.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд 

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козар Микола Михайлович, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 523,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. 

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді