УХВАЛА
30 липня 2025 року  
м. Київ
справа №280/8079/24
адміністративне провадження №К/990/23002/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бевзенка В.М.,
суддів: Шарапи В.М., Чиркіна С.М.,  
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №280/8079/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), в якому просила:
- визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Запорізькій області" щодо неналежного оформлення довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою технік-телеграфіст автоматизованої телефонної станції взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023; 
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою технік-телеграфіст автоматизованої телефонної станції взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначені у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2020, 2021, 2022, 2023 років за посадою технік-телеграфіст автоматизованої телефонної станції взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України або прирівняній до неї посаді станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023.
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025, відмовлено в задоволенні позову.
29.05.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2025 касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. 
В установлений судом строк скаржник подав заяву про усунення недоліків указаних в ухвалі Верховного Суду від 18.06.2025.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Суд виходить з наступного.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті                  328 Кодексу адміністративного судочинства України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної постанови, не врахував висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №380/19324/23.
Також скаржник зазначає, що касаційна скарга у справі №280/8079/24 має виняткове значення для позивача.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Cуд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №280/8079/24.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 334, 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №280/8079/24. 
Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу №280/8079/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                    В.М. Шарапа
                                                                                                    С.М. Чиркін