УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №2-213/12 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О.М. 
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Коломієць О.С., Павицької Т.М., 
з участю секретаря 
судового засідання         Смоляра А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 2-213/12 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №2-213/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 02 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Зосименка О.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся із даною скаргою в якій просив поновити йому строк для оскарження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року, винесену головним державним виконавцем Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківською Лідією Іванівною із виконання виконавчого листа № 2-213/12, виданого 07 липня 2014 року Богунським районним судом міста Житомира, про стягнення у солідарному порядку з нього та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11320424000 в сумі 336 877, 86 грн, по 1334,78 грн судового збору та по 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. А також просив зобов`язати державного виконавця повернути стягувану АТ «УкрСиббанк» вказаний виконавчий лист без виконання.
Скаргу мотивував тим, що у провадженні Богунського районного суду знаходиться цивільна справа за № 295/387/25 за позовом АТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
В ході підготовки до розгляду даної справи адвокат повідомила його про існування відкритого виконавчого провадження про стягнення з нього коштів на користь АТ «УкрСиббанк». 
17 березня 2025 року на запит адвоката було надано відповідь, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні перебуває виконавче провадження, внесене до АСВП за № 67066266, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-213/12, виданого 03 липня 2014 року Богунським районним судом міста Житомира про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11320424000. Зокрема, 07 жовтня 2021 року державним виконавцем Богунського відділу ДВС на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документа від 29 вересня 2021 року за вих. № 1110/21 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 67066266). 
Також, у листі зазначено, що оскільки у відділі ЛВС було відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, то 07 жовтня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 67066153 та № 67066266 у зведене виконавче провадження ВП № 67074343.
ОСОБА_1 просив поновити строк оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року з виконання виконавчого листа № 2-213/12, оскільки про існування вказаної постанови йому стало відомо саме у день отримання адвокатом Дмитрієвою Ж.А. відповіді і копії даного виконавчого провадження – 17 березня 2025 року.
Вважав, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року є незаконною, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 02 травня 2025 року скаргу залишено без розгляду.
У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.
Зазначає, що така ухвала є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом порушені норми процесуального права.
Він дійсно знайомився з матеріалами виконавчих проваджень у 2021 році, проте, на той час фактично його цікавило інше виконавче провадження, яке перебувало у Богунському відділі ДВС. Вважає, що номери виконавчих проваджень у його заяві на ознайомлення фактично дописані іншою особою.
Вказує, що саме 17 березня 2025 року, у день отримання адвокатом Дмитрієвою Ж.А. копії матеріалів даного виконавчого провадження йому стало відомо про порушення його прав, він одержав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року, винесену головним державним виконавцем Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківською Лідією Іванівною на підставі виконавчого листа № 2-213/12, виданого 03 липня 2014 року Богунським районним судом міста Житомира.
Крім того, суд не врахував, що у матеріалах виконавчого провадження № 67066266, засвідчені копії якого надійшли адвокату, не було копії заяви від його імені про ознайомлення з цими матеріалами у 2021 році. Копія цієї заяви з`явилась лише після того як він оскаржив до суду постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року.
Вважає, що суд не врахував наявність ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 19 січня 2021 року по справі № 2-213/12; 6/295/1/21, якою AT «УкрСиббанк» було відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа.
Ця заява розглядалась без його участі, він не знав про існування цієї справи, копія ухвали від 19 січня 2021 року по справі була видана йому також у 2025 році в ході підготовки до подання скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження. Ознайомившись з цією ухвалою, він також усвідомив про порушення своїх прав.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
Від представника АТ «УкрсибБанк» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом частини 5 статті 12 ЦПК  України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).
Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах виконавчого провадження, надісланих на виконання ухвали суду про витребування доказів, наявна заява ОСОБА_1 від 23 листопада 2021 року про надання на ознайомлення виконавчого провадження. Там міститься підпис скаржника про ознайомлення, тому доводи ОСОБА_1 , що останньому стало відомо про оскаржувану ним постанову про відкриття ВП № 67066266 лише у березні 2025 року спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження. 
Відтак, місцевий суд не вбачає підстав для поновлення скаржнику пропущеного строку для подання скарги на постанову головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківською Л.І. від 07 жовтня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67066266, у зв`язку з чим скаргу залишає без розгляду.
Колегія суддів погоджується із цим висновком суду першої інстанції, мотивуючи таким.
Установлено, що оскаржуваною постановою головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківською Л.І. від 07 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67066266 на підставі виконавчого листа № 2-213/12, виданого 03 липня 2014 року Богунським районним судом міста Житомира, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11320424000 від 23 червня 2008 року у сумі 336 877, 86грн.
Також, в Богунському відділі ДВС у місті Житомирі перебувають інші виконавчі провадження, а саме: ВП № 41310328, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-133/12, виданого 28 грудня 2013 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором № 019-В/48 від 23 червня 2008 року та ВП № 67066153, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-199/12, виданого 28 серпня 2014 року Богунським районним судом міста Житомира, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11066869000 від 23 червня 2008 року, які всі разом об`єднані в зведене виконавче провадження.
Згідно із положеннями статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 2610/16140/2012, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. 
При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. 
З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Крім того, у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 712/12377/17 Верховний Суд виснував, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. 
При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. 
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. 
При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. 
З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.
При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Як убачається із прохальної частини апеляційної скарги, ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на оскарження зазначеної вище постанови головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі та її скасування.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання ухвали місцевого суду про витребування доказів, суд досліджував матеріали виконавчого провадження, в яких наявна заява ОСОБА_1 від 23 листопада 2021 року про надання на ознайомлення матеріалів виконавчого провадження, зокрема і ВП № 67066266 та підпис скаржника, про ознайомлення.
Отже, доводи скарги, поданої у порядку статті 447 ЦПК України та апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 стало відомо про оскаржувану ним постанову про відкриття ВП № 67066266 лише у березні 2025 року спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення скаржнику пропущеного строку для оскарження постанови головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківської Л.І. від 07 жовтня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67066266, у зв`язку з чим на підставі частини 2 статті 449 ЦПК України дану скаргу залишив без розгляду.
Враховуючи наведені вище норми процесуального закону та обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність застосування наслідків пропущення заявником строку на звернення до суду із скаргою, тому обгрунтовано залишив скаргу заявника без розгляду.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду по суті вирішення цього питання і не вказують на допущення місцевим судом порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.
За приписами пункту 1 частини 1 стаття 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду – без змін.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, немає.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 02 травня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді