П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/22551/24	

Категорія:106020000          Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          Час і місце ухвалення:15:39 год., м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 11.04.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сомик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Головне управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу в частині, 

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі – ГУНП в Одеській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Головне управління Національної поліції (далі – ГУНП) в Одеській області, про:
-          визнання протиправним п.2 наказу від 25 квітня 2024 року №489 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині застосування дисциплінарного стягнення до старшого інспектору сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
-          скасування п.2 наказу від 25 квітня 2024 року №489 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про застосування до ОСОБА_1 старшого інспектору сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції дисциплінарного стягнення.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він з 2021 року перебував на посаді старшого інспектору сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.
15 березня 2024 року позивач заступив на добове чергування, водночас при відпрацюванні повідомлення із спеціальної лінії "102" отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого був направлений до лікарні ДУ ТМО МВС України по Одеській області на стаціонарне лікування у період з 16 березня 2024 року по 01 квітня 2024 року.
Разом з тим, за фактом можливого порушення позивачем службової дисципліни було призначено проведення службового розслідування та створено дисциплінарну комісію. Внаслідок проведення службового розслідування та отриманих результатів, 25 квітня 2024 року наказом №489 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Пізніше було складено Акт №1 розслідування нещасного випадку, згідно якого Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що нещасний випадок за участю позивача у відповідності пп.3 п.8 розділу III Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05 жовтня 2020 року №705 (далі – Порядок №705), стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Не погоджуючись із фактом винесення ОРУП №1 ГУНП в Одеській області наказу від 25 квітня 2024 року №489 в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення, позивач вирішив звернутися до суду з вказаним адміністративним позовом.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржуваним наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області наказу від 25 квітня 2024 року №489 позивача не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок, а тому він не несе для позивача будь-яких негативних правових наслідків. 
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ГУНП в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          позивач у судових засіданнях неодноразово вказував на порушення порядку проведення службового розслідування, що призвело до порушення його прав та безпідставного встановлення його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, але взагалі цей факт в рішенні суду був проігноровано. У тексті рішення взагалі відсутнє посилання на порушення порядку службового розслідування;
-          всупереч ст. 16 Дисциплінарного статуту вказана доповідна записка на підставі якої прийнято наказ про продовження строку проведення службового розслідування була складена не головою дисциплінарної комісії, а її членом, що є суттєвим процедурним порушенням. Це підтверджено у справі наказом від 25 березня 2024 року №359 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області "Про призначення службового розслідування" де головою комісії призначено підполковника поліції В.Флорова, а доповідна записка від 08т квітня 2024 року про продовження строків проведення службового розслідування складена членом дисциплінарної комісії ОСОБА_2 ;
-          Одеське районне управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, як відповідач по справі взагалі проігнорував розгляд справи у суді, а тільки обмежився надсиланням до суду відзиву на позовну заяву з додатками, який всупереч п.2 ч.4 ст. 162 КАС України не було надіслано позивачу, що вказує на нехтування обов`язками учасника справи на що суд ніяким чином не відреагував, а тільки запропонував представнику позивача самостійно прийти до суду та ознайомитись з відзивом відповідача;
-          матеріали ж дисциплінарного провадження не містять чіткої інформації щодо невиконання позивачем своїх посадових обов`язків.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 2021 року перебував на посаді старшого інспектору сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.
Наказом ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584 позивача було притягнуто до дисціплінарної відповідальності у вигляді зауваження. Вказаний наказ в межах даної адміністративної справи не є спірним.
Пізніше, 16 березня 2024 року до Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області надійшла інформація про отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків. 
Наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 березня 2024 року №359 (т.1 а.с.55-56) було призначено службове розслідування на підставі доповідної записки УГІ ГУНП в Одеській області від 18 березня 2024 року №55/779 за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в області, що призвело до травмування старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції того ж підрозділу поліції капітана поліції ОСОБА_3 під час виконанням ним службових обов`язків.
Наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 08 квітня 2024 року №418 (т.1 а.с.58) було продовжено термін проведення службового розслідування до 22 квітня 2024 року.
Згідно висновку вищевказаного службового розслідування від 22 квітня 2024 року (т.1 а.с.41-54) вбачається, що Дисциплінарною комісією ОРУП №1 ГУНП в Одеській області були встановлені наступні факти:
-          після проведення начальником ОРУП №1 ГУНП в Одеській області полковником поліції М. Бойко цільового інструктажу, з 08 год. 00 хв. 15 березня 2024 року до 08 год. 00 хв. наступного дня на добове чергування Пересипського району міста Одеси у складі мобільної групи реагування "Поліна-400" заступив старший інспектор СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 та інспектор СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_5 (т.1 а.с.156-159). В ході чергування приблизно о 05 год. 49 хв. 16 березня 2024 року на планшетний пристрій було отримано повідомлення з спеціальної лінії "102", від громадянки ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , її співмешканець, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вигнав її на вулицю та забрав дитину. Під час відпрацювання даного повідомлення було здійснено виїзд за вищевказаною адресою, де ОСОБА_6 та її співмешканець – ОСОБА_7 , почали зухвало та агресивно поводитись із працівниками правоохоронного органу, на їх зауваження не реагували. Під час здійснення спроб врегулювання конфлікту співмешканців, між ОСОБА_7 та позивачем почалась сутичка, в ході якої ОСОБА_7 наніс удар в область обличчя позивачу, внаслідок чого позивач повалив ОСОБА_7 на підлогу та почав його утримувати. Через деякий час після виклику додаткового наряду, прибув екіпаж УПП в Одеській області "Океан-404", який застосував до ОСОБА_7 засоби обмеження рухомості та доставив останнього до ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в області. Пізніше, о 08 год. 25 хв. позивачем було повідомлено оператору "102" про те, що він під час відпрацювання виклику отримав тілесні ушкодження та потребує медичної допомоги. По прибуттю о 09 год. 00 хв. швидкої медичної допомоги, бригадою №30 було надано позивачу першу медичну допомогу та встановлено діагноз ЗЧМТ, СГМ, забійна рана скулової ділянки справа. Від госпіталізації позивач відмовився;
-          за вищевказаними обставинами відносно ОСОБА_7 16 березня 2024 року слідчим відділенням ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до ЄРДР за №12024163490000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України (т.1 а.с.168);
-          відповідно відомостей журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, позивач портативний відео реєстратор та карту пам`яті не отримував (т.1 а.с.163-164);
-          екіпаж мобільної групи реагування "Поліна-400" був одягнений в однострої за сезоном, без індивідуального захисту (відсутні бронежилети та захисні шоломи);
-          спілкування працівниками поліції з громадянами під час відпрацювання повідомлення з спеціальної лінії "102", від громадянки ОСОБА_6 здійснювалось недержавною мовою;
-          16 березня 2024 року позивач самостійно звернувся до Одеської обласної клінічної лікарні Одеської обласної ради, де йому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна м`яких покровів обличчя праворуч, астено-невротичний синдром;
-          у період з 16 березня 2024 року по 01 квітня 2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ДУ "ТМО МВС України по Одеській області", що додатково підтверджується випискою №24/0822 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділенні ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" (т.1 а.с.69-72).
У висновку окремо зазначено, що оцінивши зібрані матеріали службового розслідування Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивач отримав тілесні ушкодження внаслідок порушення службової дисципліни, а тому за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п.п.1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18, ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 травня 2015 року №580-VIII (далі – Закон №580-VIII), п.п.2 п.2 наказу ГУНП в Одеській області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.п.6 п.1 розділу ІХ, п.10 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом МВС України від 24 квітня 2020 року №357 (далі – Інструкція №357), п.7 ч.1 ст. 9 розділу ІІІ Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25 квітня 2019 року №2704-VIII (далі – Закон №2704-VIII), п.2 розділу ІІ, п.4 розділу ІІІ посадової інструкції позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Однак, враховуючи те, що наказом ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584 останньому оголошено зауваження, рекомендовано обмежитись цим діючим стягнення. 
Внаслідок зроблених висновків Дисциплінарною комісією, наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 (т.1 а.с.78-80) вирішено, що за вчинення дисциплінарного проступку позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Однак, враховуючи те, що наказом ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584 останньому оголошено зауваження, відповідач обмежився діючим стягнення. 
27 травня 2024 року Комісією ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було проведено розслідування нещасного випадку, що стався 16 березня 2024 року о 05 год. 52 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого було складено Акт №1 розслідування нещасного випадку (т.1 а.с.59-66). В п.7 Акту вказано, що згідно висновку службового розслідування від 22 квітня 2024 року, проведеного Дисциплінарною комісією ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в діях позивача вбачаються порушення п.п.1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 18, ст.64 Закону №580-VIII, п.п.2 п.2 наказу ГУНП в області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.п.6 п.1 розділу ІХ, п.10 розділу ХІІІ Інструкції №357, п.7 ч.1 ст.9 розділу ІІІ Закону №2704-VIII, п.2 розділу ІІ, п.4 розділу ІІІ посадової інструкції, що виразилось в проявленні особистої недисциплінованості, неналежному дотриманні вимог законів, які регламентують діяльність поліції, невжитті заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, несприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, що у подальшому призвело до виявлених порушень на його дії. Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що нещасний випадок за участю позивача, у відповідності до підпункту 3 пункту 8 розділу III Порядку №705, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Посилаючись на те, що наказ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 порушує його права та законні інтереси, позивач звернувся задля його оскарження до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 права та законні інтереси позивача порушені не були, оскільки фактично на нього не було накладеного жодного дисциплінарного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НП України, а тому судом першої інстанції не вбачалося порушення прав та інтересів позивача оскаржуваним ним наказом, а відповідно і підстав для задоволення позовних вимог про визнання його протиправним та скасування.
За відсутності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного позивачем наказу, суд при вирішенні справи №420/22551/24 не надає оцінку висновкам Дисциплінарної комісії ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо наявності складу дисціплінарного проступку в діях позивача та порушення ним норм законодавства під час виконання службових обов`язків, що викладені у висновку службового розслідування від 22 квітня 2024 року та стали підставою для висновків Комісії з розслідування нещасного випадку з позивачем про те, що нещасний випадок з позивачем не пов`язаний з виконання ним службових обов`язків, а також посиланням представника позивача на порушення порядку проведення службового розслідування.
При цьому, суд першої інстанції врахував, що на момент винесення оскаржуваного наказу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489, до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення за попередній дисциплінарний проступок у вигляді зауваження, строк дії якого не закінчився.
За таких умов оскаржуваним наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 було вирішено не застосовувати до позивача інше дисциплінарне стягнення, а вирішено обмежитись діючим стягненням, накладеним на позивача наказом ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584 (зауваження), яке позивачем не оскаржувалось.
До того ж, з матеріалів справи вбачається, що в особову справу позивача на підставі оскаржуваного наказу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489, не було внесено запис про будь-яке дисциплінарне стягнення.
Таким чином, оскільки чинними приписами Дисциплінарного статуту чітко передбачена можливість обмеження раніше застосованим до поліцейського дисциплінарним стягненням, без накладення іншого стягнення, посилання сторони позивача на необхідність скасування наказу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 через те, що ним накладено стягнення, яке не передбачено Дисциплінарним статутом суд першої інстанції вважав помилковим та таким, що ґрунтується на невірному тлумаченні положень чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду справи в межах заявленим позивачем позовних вимог, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваним наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 не зачіпаються права та законні інтереси позивача, оскільки даним наказом встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п.1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 18, ст. 64 Закону №580-VIII, п.п.2 п.2 наказу ГУНП в області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", п.п.6 п.1 розділу ІХ, п.10 розділу ХІІІ Інструкції №357, п.7 ч.1 ст. 9 розділу ІІІ Закону №2704-VIII, п.2 розділу ІІ, п.4 розділу ІІІ посадової Інструкції, що виразилось в проявленні особистої недисциплінованості, неналежному дотриманні вимог законів, які регламентують діяльність поліції, невжитті заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, несприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, що у подальшому призвело до виявлених порушень на його дії.
До того ж, комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що нещасний випадок за участю позивача, у відповідності до пп.3 п.8 розділу III Порядку №705, який стався в період проходження служби, не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що, на думку колегії суддів, також впливає на права та законні інтереси позивача.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 не впливає на права та інтереси позивача, а тому відсутні підстави для надання оцінки висновкам Дисциплінарної комісії ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо наявності складу дисциплінарного проступку в діях позивача та порушення ним норм законодавства під час виконання службових обов`язків.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідним дослідити обставини справи, зокрема, висновок службового розслідування №60вн.1600 від 22 квітня 2024 року, оцінити надані учасниками судового процесу докази – диск із записом з портативного відео реєстратора №402, та надати їм правову оцінку.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.
За ч.1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ч.1 ст. 60 Закону №580-VIII).
Згідно п.п.1-3 ч.1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:
-          неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
-          професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
-          поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно ст. 64 Закону №580-VIIІ особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Згідно п.п.2 п.2 наказу ГУНП в Одеській області від 03 січня 2023 року №7 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" закріплено, що особовому складу ГУНП необхідно сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені та вчинені порушення, у тому числі іншими працівниками поліції. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року №357 було затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі – Інструкція №357) (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
За п.п.6 п.1 розділу ІХ Інструкції №357 працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії "Альфа", необхідно при безпосередньому контакті зі зловмисниками, дотримуючись особистої безпеки, ужити заходів для припинення правопорушення та їх затримання.
Відповідно п.7 ч.1 ст. 9 розділу ІІІ Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25 квітня 2019 року №2704-VIII (далі – Закон №2704-VIII) володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків зобов`язані особи начальницького (середнього і вищого) складу Національної поліції, інших правоохоронних та розвідувальних органів, посадові особи інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.
Також п.2 розділу ІІ Посадової інструкції старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 (далі – Посадова інструкція) (т.1 а.с.81-87) закріплено, що старший інспектор зобов`язаний нести персональну відповідальність за дотримання ним законності і дисципліни. 
Згідно п.4 розділу ІІІ Посадової інструкції при використанні технічних приладів технічних засобів старший інспектор керується наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису".
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За п.п.1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського:
-          бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
-          знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
-          поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
-          безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
-          утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
-          утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
-          знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
-          підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
-          сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно ч.ч.1-2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
За ч.3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно ч.ч.1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі – повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно п.п.1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має встановити:
-          наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
-          наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
-          ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
-          обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
-          відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
-          вид і розмір заподіяної шкоди;
-          причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
За п.7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
-          одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
-          одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
-          отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Згідно п.п.1-2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. 
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно п.7 розділу VІ Порядку №893 висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.
У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.
За п.1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог ст.ст. 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
З аналізу вищевказаних приписів чинного законодавства вбачається, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення посадових осіб про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського буде встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування має подати уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. 
Разом з тим, у випадку, якщо має місце повторне вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою, керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення оскаржуваного наказу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489, до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення за попередній дисциплінарний проступок у вигляді зауваження, згідно наказу ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584, строк дії якого не закінчився.
За п.1 ч.1 ст. 23 Дисциплінарного статуту строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить: зауваження – протягом двох місяців.
Частиною 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно ч.7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення (ч.9 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно ч.13 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
З урахування вказаних норм законодавства, колегія суддів констатує, що ГУНП в Одеській області прийнято оскаржуваний наказ від 25 квітня 2024 року №489, яким вирішено не застосовувати до позивача інше дисциплінарне стягнення, тобто обмежитись діючим стягненням, накладеним на позивача наказом ГУНП в Одеській області від 05 березня 2024 року №584 (зауваження), в межах вимог ч.13 ст. 19 Дисциплінарного статуту.
При цьому, колегія суддів враховує, що сторонами за час розгляду справи під час з`ясування зазначених обставин не було надано доказів того, що в особову справу позивача на підставі оскаржуваного наказу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489, було внесено запис про будь-яке дисциплінарне стягнення.
З огляду на викладене, є необґрунтованим довід апелянта про те, що оскаржуваним наказом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 25 квітня 2024 року №489 накладено стягнення, яке не передбачено Дисциплінарним статутом, оскільки приписами Дисциплінарного статуту передбачена можливість обмежитися раніше застосованим дисциплінарним стягненням до поліцейського, без накладення іншого стягнення.
Колегія суддів також вважає спростованим посилання апелянта на порушення ОРУП №1 ГУНП в Одеській області порядку проведення службового розслідування, з огляду на наступне.
Частинами 1-2 ст. 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Водночас, за ч.3 ст. 26 Дисциплінарного статуту (розділ V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану") службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
Тобто, згідно за розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану" Дисциплінарного статуту в період дії воєнного стану відсутня вимога щодо продовження службового розслідування лише на підставі вмотивованого письмового рапорту (доповідної записки) голови дисциплінарної комісії.
Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування про можливе порушення службової дисципліни ОСОБА_1 було призначено наказом начальника, полковника поліції ГУНП в Одеській області М.Бойко та ним же, згідно наказу від 08 квітня 2024року №418, було продовжено термін проведення службового розслідування на 15 днів, тобто в межах вимог ч.3 ст. 26 Дисциплінарного статуту (розділ V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану"). 
З огляду на викладене, в діях ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відсутнє порушення порядку проведення службового розслідування відносно позивача.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів наголошує, що вони не містять доказів на спростування вище інкримінованих ОСОБА_1 дисциплінарною комісією порушень службової дисципліни.
Колегія суддів, дослідила відеофайли які містяться на диску з записом обставин які відбулися 15 березня 2024 року.
При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що поведінка позивача під час виїзду на виклик 15 березня 2024 року не була бездоганною, та не відповідала високим стандартам професіоналізму i морально-етичним принципам. Більш того, відеозапис свідчить про незнання позивачем нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та безвідповідальному відношенні до своїх посадових обов`язків. Колегія суддів констатує, що позивачем було вчинено дії, що компрометують звання поліцейського, підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, від протиправних посягань, що є неприпустимим.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що Дисциплінарною комісією правильно встановлено факт наявності складу дисциплінарного проступку в діях позивача та порушення ним норм законодавства під час виконання службових обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування п.2 наказу від 25 квітня 2024 року №489 ОРУП ГУНП в Одеській області.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , однак з неправильних мотивів.
При цьому, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, а також висновки викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.
Пунктами 1, 3 ч.1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами, зокрема, для зміни судового рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; а також, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Підсумовуючи, все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 315 КАС України, підлягає зміні шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року змінити з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 червня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.