УХВАЛА

04 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 275/67/23
провадження № 51 - 2978 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду від 01 травня 2025 року,
установив:
Касаційна скарга подана з порушенням вимог пунктів 3, 5 ч. 2, частин 3 та 5 
ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Пунктом 3 ч. 2 вказаної норми передбачено, що в касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, які оскаржуються. 
Однак засуджений вказує лише Єдиний унікальний номер справи та дату, без зазначення назви суду який ухвалив оскаржуване рішення. До того ж, у вимогах до суду касаційної інстанції він просить скасувати ухвалу, а в мотивувальній частині скарги указує про вирок, чим допускає суперечностей.  
Також, усупереч положень ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, 
яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями 
ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Положеннями ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, 
а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого не містить чітко сформульованих вимог до касаційного суду.
Зокрема, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, однак 
не зазначає жодної вимоги до касаційного суду стосовно подальшого руху кримінального провадження в разі задоволення його скарги, як це передбачено приписами ст. 436 КПК.
Касаційний кримінальний суд не наділений повноваженнями залишати в силі вирок місцевого суду, який був скасований судом апеляційної інстанції. 
Окрім того, відповідно до приписів ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте чи бажає він брати участь у касаційному розгляді засуджений у касаційній скарзі нічого не указав.
Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Водночас Верховний Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правничою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу  засудженого ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду 
від 01 травня 2025 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                    ОСОБА_3