ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/5011/24 
Номер провадження 22-ц/816/930/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2024 року в складі судді Клименко А.Я., постановленої у м. Суми,

                                                                    в с т а н о в и в:

16 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкоду у користуванні житлом шляхом виселення.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2024 року зупинено провадження у справі до розгляду справи № 591/2633/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодився, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наслідки розгляду цивільної справи № 591/2633/24 не матимуть правового значення для цієї справи, оскільки ОСОБА_2 не є членом сім`ї його дочки – ОСОБА_3 , яка проживає окремо. Відтак, визнання права власності на частину квартири за ОСОБА_3 не матиме наслідком виникнення у ОСОБА_2 будь-яких прав на проживання у однокімнатній квартирі позивача. До того ж, у відповідача є власна квартира, у якій він зареєстрований та в якій проживає його дочка.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Гриценко Б.М. просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вказує, що рішенням від 07 лютого 2025 року у справі № 591/2633/24 визнано право власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_3 , а встановлені факти впливають на правовідносини у цьому спорі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).
Оскільки в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, тому розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції мотивів зупинення провадження у справі не навів, обмежившись лише викладенням змісту норми процесуального закону та клопотання представника відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з оскаржуваною ухвалою, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.
У поданому представником відповідача клопотанні про зупинення провадження у справі йде мова про те, що у цивільній справі № 591/2633/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_1 будуть встановлені факти і обставини, які впливатимуть на ухвалення рішення у цій справі, зокрема ОСОБА_3 , як співвласниця квартири, матиме право надати у користування квартиру члену своєї сім`ї, тобто батьку ОСОБА_2 .
Водночас, про існування об`єктивних причин неможливості розгляду цієї справи до розгляду цивільної справи № 591/2633/24 представником відповідача у клопотанні не вказано, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено і не встановлено таких причин апеляційним судом. З огляду на предмет доказування у цій справі, суд мав об`єктивну можливість її розгляду без встановлених у справі № 591/2633/24 обставин. Зокрема, обсяг письмових доказів у справі № 591/5011/24 дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. До того ж, набуття права власності на частину квартири не призводить до автоматичного виникнення права користування житлом у членів сім`ї співвласника квартири.
Отже, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України законних підстав для зупинення провадження у даній справі суд не мав.
Апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд мав навести мотиви з приводу того, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду цивільної справи № 591/2633/24 та їх вплив на вирішення даної справи. Також суд мав зазначити чи є спільним предмет доказування в обох справах та чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Однак зазначеного місцевий суд не вказав, прямо порушивши вимоги п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи № 591/2633/24 порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                     у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2024 року про зупинення провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина