П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/24624/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Д.М. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
18 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопром Агро» до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці про анулювання сертифікатів № А101.036697 та № А101.036698 від 20.02.2023, оформлене листом від 09.09.2024 № 7.19-2/15/13/7344.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопром Агро" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.09.2022 між ТОВ «Зернопром Агро» (продавець) та компанією Trade Agro Union SA (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № TAU22P016. 
Відповідно до умов контракту товариство «Зернопром Агро» зобов`язалося поставити насіння соняшнику, насипом, врожаю 2022 року, а компанія Trade Agro Union SA зобов`язалася прийняти товар та оплатити його вартість. 
Додатковою угодою № 7 від 08.02.2023 сторони визначили, що строк поставки триває з 08.02.2023 по 31.12.2023. Умови поставки — CPT COMVEX S.A. Constanta Incinta Port, Dana 80-84, Constanta 900900, Румунія. Одержувач: Comvex S A, Constanta Port, Dana 80-84, Romania for Trade Agro Union S A. 
На виконання умов контракту товариством «Зернопром Агро» було виписано інвойси № TAU22P016-10/807 та № TAU22P016-10/808 від 20.02.2023 на поставку насіння соняшнику, насипом, врожаю 2022 року, код УКТЗЕД 1206 0099 00, вагою 23,90 та 23,40 тон відповідно, отримувачем якого вказано компанію Comvex S A, Constanta Port, Dana 80-84, Romania. 
20.02.2023 декларантом позивача було оформлено та подано Житомирській митниці митні декларації № 23UA101020005902U9 та № 23UA101020005907U4, до яких були надані такі документи: 
- контракт № TAU22P016 від 19.09.2022; 
- додаткова угода № 7 від 08.02.2023; 
- інвойси № TAU22P016-10/807 та № TAU22P016-10/808 від 20.02.2023; 
- міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) № 807 та № 808 від 20.02.2023; 
- сертифікати EUR.1 № А101.036697 та № А101.036698 від 20.02.2023. 
Декларантом у графі 47 (нарахування платежів) електронної митної декларації № 23UA101020005902U9 зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 040), основа нарахування – 305896,34 грн, ставка 10 %, сума – 30589,63 грн, спосіб платежу 28 (сума податку, розрахована для визначення частки податків); мито (вид платежу 040), основа нарахування – 305896,34 грн, ставка 2,7 %, сума – 8259,20 грн, спосіб платежу 01(сплата митних платежів у безготівковій формі); мито (вид платежу 040), сума – 22330,43 грн, спосіб платежу 06 (сума податку нарахована умовно); а у графі 47 ЕМД № 23UA101020005907U4 зазначено такі ставки платежів: мито (вид платежу 040), основа нарахування – 299496,83 грн, ставка 10 %, сума – 29949,68 грн, спосіб платежу 28 (сума податку, розрахована для визначення частки податків); мито (вид платежу 040), основа нарахування – 299496,83 грн, ставка 2,7 %, сума – 8086,41 грн, спосіб платежу 01(сплата митних платежів у безготівковій формі); мито (вид платежу 040), сума – 21863,27 грн, спосіб платежу 06 (сума податку нарахована умовно).
З метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари митним органом було направлено запит до митних органів Румунії.
24.04.2024 Житомирською митницею за вхідним номером 3926/4-20 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 24.04.2024 № 26/26- 04/7/1050, яким митниці направлено відповідь митних органів Румунії від 08.04.2024 № 9978 (вх. Держмитслужби від 09.04.2024 № 10206/11/26) на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні за межі митної території України товару «насіння соняшнику» ТОВ «Зернопром Агро» при експорті товарів на підставі зовнішньоекономічного контракту від 19.09.2022 № TAU22P016 з компанією «Trade Agro Union SA» (Talacker, 50, Zurich 8001, Switzerland).
За результатом опрацювання інформації, наданої митними органами Румунії, Житомирська митниця прийняла рішення про анулювання сертифікатів EUR.1 від 09.09.2024 № 7.19-2/15/13/7344, оскільки товар був експортований до Туреччини, а не до Румунії, що суперечило умовам преференційного режиму. 
Вважаючи, що рішення про анулювання сертифікатів EUR.1 було прийнято з порушенням вимог законодавства України, позивач звернувся з цим позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 МК України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Статтею 320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками. Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому Митним кодексом України. 
Пунктом 8 частини 1 статті 336 Митного кодексу України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 8 ст. 257 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», декларант в гр. 31 має вносити відомості про товар, зокрема зазначає торгівельну марку, виробника товару та найменування країни походження товарів.
Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч.1 ст.41 МК України).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 02.03.2021 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 за № 355/35977 (надалі - Порядок), сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар (и) відповідає (ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених угодами, при застосуванні преференційних ставок вивізного мита.
Згідно з п. 1 розділу VIII Порядку митниця анулює виданий сертифікат EUR.1 або EUR-MED у разі: виявлення підробки (фальсифікації) документів, на підставі яких видано сертифікат EUR.1 або EUR-MED, або заявлення експортером недостовірних відомостей про преференційне походження товару(ів) з України при видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED на товари, які оподатковуються вивізним митом за зниженими ставками за Угодами.
На підставі ч. 3 статті 16 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення (походження) товару форми EUR.1 або EUR-MED, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 або EUR-MED, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції.
Згідно зі ст. 13 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовуються лише до товарів, які виконують умови цього Протоколу, транспортованих безпосередньо між Європейським Союзом та Україною.
Проте товари у складі однієї партії можуть бути транспортовані через інші території з перевантаженням або тимчасовим зберіганням на цій території (за необхідності) за умови постійного перебування цих товарів під наглядом митних органів у країні транзиту чи зберігання, і якщо з цими товарами не виконуватиметься жодних операцій окрім розвантаження, перевантаження та заходів, необхідних для збереження в належному стані.
Підтвердження виконання умов, наведених у пункті 1, мають бути надані митним органам країни імпорту у вигляді: (a) єдиного транспортного документа, який регламентує перевезення товарів із країни експорту через країну транзиту; або (b) сертифіката, виданого митними органами країни транзиту: (І) з повним описом транспортованих товарів; (ІІ) з позначенням дат розвантаження та перевантаження товарів і, за необхідності, назв суден або інших використаних транспортних засобів; (ІІІ) з підтвердженням умов перебування цих товарів у країні транзиту; або (c) за відсутності цих документів - будь-яких документальних свідчень.
Відповідно до ст.17 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Згідно зі ст. 46 Митного кодексу України у разі вивезення товарів з митної території України сертифікат про походження товару з України в тих випадках, коли він необхідний і це відображено у національних правилах країни ввезення чи передбачено міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку, видається органом або організацією, уповноваженими на це відповідно до закону.
Судом встановлено, що 24.04.2024 Житомирською митницею за вхідним номером 3926/4-20 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 24.04.2024 № 26/26- 04/7/1050, яким митниці направлено відповідь митних органів Румунії від 08.04.2024 № 9978 (вх. Держмитслужби від 09.04.2024 № 10206/11/26).
У відповіді йдеться про те, що компанія Comvex SA є публічною акціонерною компанією зі змішаним державним та приватним капіталом, розташована на території порту Констанца, причал 80-84, і діє в сфері надання портових послуг.
SС Comvex SA не купувала товари, про які йдеться в запиті. Відповідно до контракту з надання послуг, укладеного з компанією Trade Agro Union SAу Швейцарії, SС Comvex SA як портовий оператор, надала логістику для прийомки і відправлення насіння соняшнику, що було доставлено в митному режимі транзиту до вільної зони, розвантажене і пізніше завантажене на морське судно FEDERAL Yukon до Туреччини.
Товари, про які йдеться, не були об`єктом митної процедури імпорту в Румунії. Дані відправлення соняшнику були переміщені через територію Румунії в митному режимі транзиту до вільної зони порту Констанца, де з ним здійснила операції SС Comvex SA, тобто вони були розвантажені на склад, а потім завантажені на морське судно для відправлення до Туреччини. Даним товарам не надано статусу Європейського Союзу.
Рішенням, оформленим листом від 09.09.2024 № 7.19- 2/15/13/7344, анульовано два сертифікати EUR.1, видані Житомирською митницею: № А101.036697 та № А101.036698 від 20.02.2023
При цьому, у вказаному рішенні зазначено таке: «За результатами проведеної перевірки, митницею отримано відповідь від митних органів Румунії, про те, що товар «насіння соняшнику у лушпинні, врожаю 2022 року», оформленого за митними деклараціями від 20.02.2023 № 23UA101020005902U9 та № 23UA101020005907U4, з Румунії в подальшому експортовано до Туреччини, яка не є державою-членом Європейського Союзу.
Між Україною та Туреччиною немає діючої угоди про вільну торгівлю, відповідно Туреччина по відношенню до України не є Договірною Стороною.
Таким чином, експортером надані недостовірні відомості щодо отримувача товару, що призвело до недотримання вимог статті 12 Доповнення 1 до Конвенції, яким встановлюються правила преференційного походження в рамках Угоди. Преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовується лише до товарів, які виконують умови цієї Конвенції, транспортованих безпосередньо між або через територію Договірних Сторін, в яких застосовується кумуляція відповідно до Статті 3, а тому до товару, оформленого за митними деклараціями від 20.02.2023 № 23UA101020005902U9 та № 23UA101020005907U4, не може бути застосовано преференція зі сплати вивізного (експортного) мита».
Суд звертає увагу, що додаткова угода від 08.02.2023 № 7 до контракту від 19.09.2022 № ТAU22P016 містить розділ: «Застереження про реекспорт», в якому сторони погодили, що Покупець не буде здійснювати реекспорт Товару, який є предметом цього Контракту, на ринки третіх країн, з якими не діють положення розділу IV Угоди про асоціацію між Україною та ЄС щодо Поглибленої і всеохопної зони вільної торгівлі між Україною та ЄС, без попередньої письмової згоди (дозволу) Міністерства економіки України. Інформувати Продавця про перепродаж Товару з визначенням країни призначення.
Отже, як вбачається із умови додаткової угоди від 08.02.2023 № 7 до контракту від 19.09.2022 № ТAU22P016, покупець взяв на себе зобов`язання не здійснювати реекспорт товару, на ринки третіх країн, з якими не діють положення розділу IV Угоди про асоціацію між Україною та ЄС.
Крім того, у листі митних органів Румунії від 08.04.2024 йдеться про те, що документи, надані ТОВ "Зернопрод Агро" в ході митного оформлення в Україні, відповідають тим, що були подані на розгляд румунських митних органів.
За таких обставин суд не погоджується з висновком митниці про надання позивачем недостовірних відомостей щодо отримувача товару.
До того ж, на переконання суду, позивач не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено його залученість до таких зловживань.
Таких доказів суду відповідачем не надано.
Згідно з пунктом 1 Розділу VIII Порядку № 139 передбачено, що митниця анулює виданий сертифікат EUR.1 або EUR-MED у разі:
якщо сертифікат EUR.1 або EUR-MED не прийнято з технічних причин митними органами країни імпорту та на заміну його видається сертифікат EUR.1 або EUR-MED після експорту (реекспорту) відповідно до розділу IV цього Порядку;
виявлення підробки (фальсифікації) документів, на підставі яких видано сертифікат EUR.1 або EUR-MED, або заявлення експортером недостовірних відомостей про преференційне походження товару(ів) з України при видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED на товари, які оподатковуються вивізним митом за зниженими ставками за Угодами.
Тобто Порядком передбачено вичерпний список умов, при настанні яких митниця має право анулювати виданий сертифікат EUR.1, а саме:
- якщо сертифікат EUR.1 не прийнято з технічних причин митними органами країни імпорту;
- якщо митницею виявлено підробку (фальсифікацію) документів, на підставі яких видано сертифікат EUR.1;
- якщо експортером заявлено недостовірні відомості про преференційне походження товару(ів) з України при видачі сертифіката EUR.1.
Як вбачається із оскаржуваного рішення, відповідачем анульовано сертифікати № А101.036697 та № А101.036698 від 20.02.2023 з тієї причини, що експортером (товариством «Зернопром Агро») надано недостовірні відомості щодо отримувача товару.
Однак Порядок № 139 такої підстави не містить, що свідчить про протиправність рішення про анулювання сертифікатів № А101.036697 та № А101.036698 від 20.02.2023
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.  
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.