ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1071/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №708/88/25 Категорія: 304090200 	Івахненко О.Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 серпня 2025 року м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Карпенко О.В., Новіков О.М.

учасники справи: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції»;
відповідач: ОСОБА_1 ;
представник відповідача – адвокат Давидюк Андрій Юрійович;

особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – адвокат Давидюк Андрій Юрійович;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Давидюка Андрія Юрійовича на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Українські Фінансові Операції» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 3982279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3982279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору, тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 350 днів: з 15.09.2023 року по 30.08.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору.
Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1 % в день та застосовується на умовах, які викладені у договорі.
Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 3982279 від 15.09.2023 року у період з 15.09.2023 року по 26.07.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в розмірі 60497,64 грн.
Станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за договором № 3982279 від 15.09.2023 року склала: тіло кредиту – 9999,97 грн., заборгованість за процентами – 48397,65 грн.
26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024, строк дії договору № 3982279 від 15.09.2023 року не закінчився.
В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські Фінансові Операції» у період з 26.07.2024 року по 30.08.2024 року (35 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 6999,98 грн.
Товариство просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість за договором № 3982279 від 15.09.2023 року у розмірі 65397,60 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 9999,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 48397,65 грн., нарахованих процентів ТОВ «Українські Фінансові Операції» за 35 календарних днів - 6999,98 грн., а також судові витрати в сумі 2422,40 грн. та 10000 грн. витрат на правову допомогу.
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованість за договором № 3982279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2023 року в сумі 65397, 00 грн., куди входить: заборгованість за сумою кредиту - 9999,97 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, - 48397,65 грн., заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Українські Фінансові Операції» за 35 календарних днів - 6999,98 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 5000, 00 грн.
Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Українські Фінансові Операції» суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зазначивши, що позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем під час судового розгляду справи не спростовано суми заборгованості за кредитом.
Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача – адвокат Давидюк А.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, не був повідомлений про дату і час розгляду справи. Таким чином, відповідач був позбавлений права на участь в судових засіданнях, де відбувалося вирішення питання пов`язаного з його правами, не мав змоги надати відзив на позов.
Зазначає, що відповідач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою від 25.07.2024 року № 9392 виданою Державною прикордонною службою України.
А тому, суд відповідно до норм ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Враховуючи той факт, що відповідач по справі на даний час проходить військову службу, та положення п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, яка несе імперативний обов`язок зупинення провадження по справі, відповідач по справі через свого представника має право подати до суду клопотання про зупинення провадження по справі, але враховуючи не повідомлення про такий розгляд ОСОБА_1 був позбавлений такого права.
Адвокат вказує, що відповідач є військовослужбовцем та, відповідно, на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відсутні підстави для нарахування будь-яких відсотків за користуванням кредиту.
Крім того, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відповідно до видачі кредиту, можливого його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.
Матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором саме у розмірі який позивач просить стягнути, а суд першої інстанції не перевіривши доводи Товариства, задовольнив їх у повному обсязі.
З огляду на обставини справи, зокрема, розмір кредиту та процентів, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими, а тому не могли бути задоволені до стягнення судом першої інстанції.
Судові витрати на правничу допомогу, які просить позивач стягнути, вважає безпідставними, оскільки дана категорія справ є поширеною та легкою. Подана позовна заява та додатки до неї не вбачають необхідності затрати великого часу на ознайомлення з ним. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому наявні підставі для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3982279 від 15.09.2023 року у розмірі 65397,00 грн
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 12 договору - реквізити сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3982279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
На умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.п.1.2 п.1 договору).
Відповідно до умов договору, тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 10000 грн.; строк кредиту - 350 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.
На підставі умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Згідно довідки № 20240726-3210 від 26.07.2024 року платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна», ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів 15.09.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідач, оформлюючи кредитний договір, здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2. «Процедура укладання електронного кредитного договору», що визначені розділом 6. «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», та уклав кредитний договір.
Відповідно до п. 10 договору відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «M963», аналогічним способом останнім підписано паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення.
Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.
Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1% в день та застосовується на тих умовах, якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 
Відповідно до п. 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за договором № 3982279 від 15.09.2023 року становить 58397,62 грн., а саме: тіло кредиту в розмірі 9999,97 грн. та заборгованість за процентами в сумі 48397,65 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер.
Відповідно до положень п. 1.3 договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024, листом від 29.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «Українські Фінансові Операції» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS -повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS – повідомлень.
Таким чином, до ТОВ «Українські Фінансові Операції» відповідно до укладеного договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 3982279 від 15.09.2023 року в розмірі 58397,62 грн., який складається із заборгованості за тілом кредиту – 9999,97 грн., заборгованості за процентами – 48397,65 грн.
Разом з тим, відповідно до пункту 1.1. договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024, строк дії договору № 3982279 від 15.09.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту не закінчився, так як відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредиту становить 350 днів, тобто, з 15.09.2023 року по 30.08.2024 року.
Позивачем, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, у період з 26.07.2024 року по 30.08.2024 року (35 календарних днів) здійснено нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у сумі 6999,98 грн. (9999,97 грн * 2.00% = 200,00 грн*35 календарних дні = 6999,98 грн.)
З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахування ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та процентів здійснювалося на умов та в сумах погоджених сторонами.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9999,97 грн. та за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у сумі 55397,63 грн. (48397,65 грн.+6999,98 грн.) в межах строку дії кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 не оспорював укладений між ним та первісним кредитором договір та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не звертався.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що відповідач 15.09.2023 року уклав договір № 3982279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є позивач ТОВ «Українські Фінансові Операції», та отримав кредит. При цьому відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість перед позивачем.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дослідивши надані докази представником ТОВ «Українські Фінансові Операції», зазначив, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, практика розгляду справ даної категорії є досить поширеною, тож її вивчення, аналіз обставин справи, складання процесуальних документів не вимагають витрачання значного часу, беручи до уваги зміст заявлених позивачем позовних вимог, ціну позову, обсяг виконаних адвокатом робіт, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені при розгляді справи без участі представника позивача, суд вважав, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт.
В зв`язку з вищенаведеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача та, виходячи з засад розумності, вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Щодо доводів представника ОСОБА_1 – адвоката Давидюка А.Ю. про неналежне повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, колегія суддів зазначає слідуюче.
Відповідно до ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.01.2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.
З матеріалів справи вбачається, Чигиринський районний суд Черкаської області на адресу відповідача, яка була вказана в кредитному договорі, в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , направив позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду від 28.01.2025 року, однак не вручено адресату у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою. Така ж адреса була вказана представником ОСОБА_1 – адвокатом Давидюком А.Ю. при подачі апеляційної скарги. 
Згідно правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 27.02.2023 у справі №909/548/16, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.
Твердження адвоката про те, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та, відповідно, на нього поширюється дія ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відсутні підстави для нарахування будь-яких відсотків за користування кредитами, спростовуються матеріалами справи, оскільки стороною відповідача не надано доказів про те, що відповідач є військовозобов`язаним та перебуває на військовій службі.
Доводи апелянта про те, що суд повинен був зупинити провадження у справі, так як відповідач проходить військову службу, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки в ході розгляду справи судом першої інстанції таке клопотання не заявлялося. 
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є мотивоване та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, 

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – адвоката Давидюка Андрія Юрійовича – залишити без задоволення.
Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді