ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 р.	Справа № 524/5229/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., м. Кременчук, повний текст складено 22.05.25 у справі № 524/5229/25
          за позовом    ОСОБА_1  
          до   Департаменту патрульної поліції Національної поліції України      
          третя особа:    Поліцейський 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Матяш Максим Віталійович 
          про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також – відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Поліцейський 2 взводу 1 роти БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Матяш Максим Віталійович, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4576488 від 25.04.2025, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Матяшем М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 травня 2025 року позов задоволено.
Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4576488 від 25.04.2025, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Матяшем М.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Провадження у справі закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що на підтвердження правомірності дій працівників поліції відповідачем до відзиву додано dvd-диск з відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських (відомості про технічні засоби, в порядку ст. 283 КУпАП, зазначено в постанові). Також судом першої інстанції не враховано того, що позивач під час розгляду справи не заперечував того, що виїжджаючи на перехестя з увімкненим лівим покажчиком повороту, не продовжив рух по колу, а здійснив з`їзд з перехрестя з круговим рухом, чим порушив п.п. 9.2 «б» ПДР України.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою серії ЕНА № 4576488 від 25.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 510 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 25.04.2025 о 02 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Юрія Руфа, 1А, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. У постанові зазначено про відеофіксацію правопорушення, відео з бодікамери та відеореєстратора.
Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі також – ПДР України).
Згідно з п. 1.1. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За приписами п. 9.2. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:
а) перед початком руху і зупинкою;
б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також – КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.
За приписами п. 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як установлено судом, спірною постановою позивача притягнуто до відповідальності, так як він, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Юрія Руфа, 1А, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.
Водночас відповідачем до матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку.
Так, на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського та відеозапис з відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі.
Як убачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданого відповідачем, на ньому зафіксовано спілкування поліцейського з позивачем та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. У цьому записі відсутні будь-які фактичні дані, що підтверджують факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.
На відеозаписі з відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі зафіксовано проїзд транспортного засобу під керуванням позивача. З указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 при проїзді перехрестя, повертаючи ліворуч увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку (00 хв. 49 сек. відеозапису час 02:25:15, файл «реєстратор 9844.mp4»).
Доводи відзиву, що позивач після повороту ліворуч повинен був увімкнути правий покажчик повороту є безпідставними, з огляду на те, що з відеозапису з відеореєстратора вбачається, що автомобіль під керуванням позивача після повороту ліворуч не змінював напрямок руху, не здійснював перестроювання, повороту праворуч або розвороту, а отже, долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2 «б» ПДР України.
Отже, за матеріалами справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Крім того, позивач стверджує про дотримання ним вимог ПДР, заперечує вчинення адміністративного правопорушення, зазначає, що увімкнув покажчик відповідного напрямку руху при повороті, що, зокрема, підтверджується долученим до відзиву відеозаписом з відереєстратора.
Натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не врахував пояснення водія, не спростував наведені ним доводи, не довів правомірність прийнятого ним рішення.
Отже, оскільки наявними в матеріалах справи не підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку та порушень правил дорожнього руху, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4576488 від 25.04.2025 є незаконною, необґрунтованою, а отже підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Обставини, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачами не доведено.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України зміна розподілу судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.05.2025 у справі № 524/5229/25  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    С.П. Жигилій