ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року          м.Дніпро         Справа №  910/3096/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу  Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  
та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024  у справі №910/3096/24 (суддя Дроздова С.С.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” (пр. Льва Ландау, буд. 155-Б,  61060, місто Харків, Харківська область, 61060, код ЄДРПОУ 41718792)
до відповідача: Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” (пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ 40081237)
про стягнення 123 754 грн 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” 123 754 грн 88 коп. на підставі договору № ПР/НРП-21667/НЮ 23.11.2021, з яких 123 278 грн 85 коп. інфляційного збільшення, 476 грн 03 коп. 0,1 % річних.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2024 року у справі № 910/3096/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” та Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” (пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” (пр. Льва Ландау, буд. 155-Б,  61060, місто Харків, Харківська область, 61060, код ЄДРПОУ 41718792) 123 754 (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн 88 коп. на підставі договору № ПР/НРП-21667/НЮ 23.11.2021, з яких 123 278 (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім) грн 85 коп. інфляційного збільшення, 476 (чотириста сімдесят шість) грн 03 коп. 0,1 % річних, судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, аналізуючи в сукупності умови Договору, зокрема, п.п. 16.12,16.13, наведені акти прийому передачі, видаткові накладні, платіжні документи відповідача, листування сторін щодо реструктуризації, незважаючи на те, що відповідачем пропонувалось фактично змінити неістотну умову Договору щодо строків оплати роботи, дійшов висновку, що сторони все одно мали укласти Додаткову угоду, як того вимагає п.16.12 Договору, чого зроблено не було.
18.12.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн 00 коп. Також, позивач просить розглянути дану заяву без участі позивача та його представника.
Додатковим рішення господарського суду Запорізької області від 25.12.2024 року у справі № 910/3096/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” про ухвалення додаткового рішення по справі № 910/3096/24 задоволено частково. Стягнуто з     Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця” (пр. Дмитра Яворницького,     буд. 108, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ 40081237)     на користь     Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС” (пр. Льва Ландау, буд. 155-Б,     61060, місто Харків, Харківська область, 61060, код ЄДРПОУ 41718792) 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.     
          Приймаючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Обставини справи свідчать, що справа не є складною і підготовка до її розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, кількість судових засідань у справі, їх тривалість, суд дійшов до висновку, що заявлена сума 12 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу є завищеною. З урахуванням категорії цієї справи, а також ціну позову (123 754 грн 88 коп.), критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4  ст. 126 ГПК України, зважаючи на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн 00 коп. від попередньо заявленої суми (12 000 грн 00 коп.). Решту витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп. покласти на позивача.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням та додатковим рішенням, Акціонерне товариство “Українська залізниця” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024 у справі № 910/3096/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024 у справі 910/3096/24 та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

          Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт послався на те, що  
судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано, що внесення змін до договору, строк дії якого закінчився, є неможливим (ст.631 ЦК України і ст.180 ГК України);
          - не врахував, що з 07.04.2022 між сторонами існував новий правочин щодо реструктуризації заборгованості за договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 та визначені нові строки її оплати частками, а відтак, нарахування згідно зі ст.625 ЦК України можливі з моменту прострочення зобов`язання з оплати за Актами приймання виконаних робіт лише до 07.04.2022 (тобто, до укладення між сторонами договору реструктуризації шляхом листування і визначення ним нових строків оплати заборгованості);
-          не звернуто уваги на те, що в даному випадку з боку Відповідача не було порушення вимог визначених Договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 з урахуванням реструктуризації заборгованості за вказаним Договором, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату вартості виконаних робіт. Таким чином, нарахування інфляційних втрат і відсотків річних позивачем за загальний період з 17.03.2022 по 17.10.2022 було безпідставним.

Обґрунтування апеляційної скарги в частині ухваленого додаткового рішення:
Однією з підстав апеляційного оскарження додаткового рішення від 25.12.2024 по справі 910/3096/24 є неправильне застосування судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення від 25.12.2024 таких норм матеріального права: 
1. Частини 2, 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI); 
2. Частини 3, 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України.
3.Частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України в частині не врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. 
Суд першої інстанції ухваливши додаткове рішення від 25.12.2024 не врахував правові висновки, викладені: 
- в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19; 
- у постановах Верховного Суду: від 28.02.2023 у справі № 357/3464/21; від 05.06.2019 у справі № 922/928/18; від 30.07.2019 у справі № 911/739/15; від 01.08.2019 у справі № 915/237/18;
- у додаткових постановах Верховного Суду: від 12.09.2018. у справі № 810/4749/15; від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17; від 25.06.2019 у справі № 909/371/18 в частині доведеності та належного підтвердження реальності витрат на правничу допомогу та в частині співмірності цих витрат обсягу наданих адвокатських послуг.
Відповідач вважає, що вимоги позивача та його представника про стягнення грошових коштів на правничу допомогу, є не співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на їх надання, складністю справи та є необґрунтовано завищеним, з огляду на наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
             Заявлені ТОВ «Будівельне компанія» Вертикаль-плюс» до АТ «Українська залізниця позовні вимоги про стягнення інфляційних та 0,1% річних не підлягають задоволенню. Як, наслідок, відповідно до п.2 п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України витрати пов`язані з наданням правничої допомоги повинні бути покладені на позивача.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС”  у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, рішення вважає законним і обґрунтованим, а скаргу безпідставною, зазначає, що Відповідач у порушення своїх зобов`язань за Договором, щодо оплати виконаних робіт, а саме п. 3.4. Договору, здійснив платежі лише 30.06.2022 в сумі 254774,28грн (платіжна інструкція № 4789395 від 30.06.2022), 31.08.2022 в сумі 254774,28 грн (платіжною інструкцією № 96958 від 31.08.2022), 29.09.2022 в сумі 254774,28 грн (платіжною інструкцією № 153356 від 29.09.2022), 17.10.2022 в сумі 254774,30 грн (платіжною інструкцією №190865 від 17.10.2022). Відповідач остаточно розрахувався із позивачем лише 17.10.2022, а не 17.03.2022, як це передбачено умовами Договору № ПР/НРП-2167/НЮ від 23.11.2021.
Незважаючи на те, що відповідачем пропонувалось фактично змінити неістотну умову Договору щодо строків оплати роботи, сторони все одно мали укласти Додаткову угоду, як того вимагає п. 16.12 Договору, чого зроблено не було. 
Враховуючи дати оплат заборгованості (30.06.2022, 31.08.2022, 29.09.2022, 17.10.2022) відповідачем був порушений графік оплат запропонований ним у листі № НРП-107/552 від 06.04.2022, та який на його думку погоджений позивачем у довідці № 1 від 07.04.2022.
Наданий Відповідачем лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, а отже не може бути документом, що засвідчує факт дії форс- мажору. Також, звернувшись до позивача із листом № НРП-107/552 від 06.04.2022, відповідач порушив, передбачений п. 13.2 Договору, п`ятиденний термін для повідомлення про початок дії форс-мажору.
У Додатковому судовому рішенні суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що: з урахуванням категорії цієї справи, а також ціни позову (123 754 грн 88 коп.), зважаючи на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн 00 коп. від попередньо заявленої суми (12 000 грн 00 коп.).
          Також позивач у відзиві зазначив, що у зв`язку з апеляційним розглядом Позивач несе витрати на професійну правничу допомогу, яка надається АО «Іваненко та партнери» за Договором про надання правової допомоги, у розмірі: 6 000,00 грн., і докази таких витрат будуть надані суду протягом 5 днів, після винесення судового рішення.
          Акціонерне товариство “Українська залізниця” у відповіді на відзив на апеляційну скаргу заперечувало проти доводів викладених у відзиві виходячи з наступного.
          Щодо позиції Позивача стосовно строку дії Договору.
Так, Відповідно до п.20.1 Договору термін дії Договору - з моменту його підписання сторонами і до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків - до повного виконання.
Водночас Позивач у своїх доводах не бере до уваги, що відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. З урахуванням вказаного внести зміни до умов Договору можна лише, коли строк його дії не закінчився у встановленому законодавством порядку. Саме таке праворозуміння відповідатиме принципу правової визначеності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 910/288/20 та від 09.03.2023 року у справі №914/3461/21.
Щодо позиції Позивача стосовно реструктуризації Договору.
Так, листом №НРП-107/552 від 06.04.2022 було запропоновано ТОВ «Будівельна компанія «Вертикаль Плюс»» надати Відповідачу можливість реструктуризації наявної заборгованості, що виникла станом на 01.03.2022 року за договором №ПР/ НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 , шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми заборгованості щомісячно.
Листом №1 від 07.04.2022 року Позивач надав згоду на реструктуризацію заборгованості, що існує станом на 01.03.2022, шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми щомісячно.
Реструктуризація заборгованості за своєю суттю є процедурою, яка передбачає комплекс заходів щодо боржника, який наразі неспроможний погасити наявну заборгованість перед кредитором, створення сприятливих умов шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань для погашення ним такої заборгованості перед кредитором.
Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 року у справі 904/4283/22
Відтак, у наведеному листуванні відповідач повністю визнав наявну заборгованість та запропонував позивачу (у позасудовому порядку) змінити спосіб і порядок виконання свого зобов`язання, з яким погодився позивач у листі від 07.04.2022 №1, навівши строки виконання зобов`язання і визначивши суму до виконання.
В даному випадку позивач листом від 07.04.2022 акцептував пропозицію (оферту) відповідача щодо розстрочення наявної заборгованості. Дане листування містить всі істотні умови договору реструктуризації, зокрема правочин, за яким виникла заборгованість, визначена сума заборгованості, встановлені нові строки виконання зобов`язання і визначені частки виконання зобов`язання.
          Очевидно, що дії позивача, який листом від 07.04.2022 року погодив відповідачу щодо розстрочення наявної заборгованості за Договором, а згодом пред`являє позов про стягнення інфляційних втрат та 3%, суперечить його попередній поведінці (реструктуризація заборгованості) і є недобросовісним.
З огляду на наведене, з 07.04.2022 між сторонами існує новий правочин щодо реструктуризації заборгованості за договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 та визначені нові строки її оплати частками, а відтак, нарахування згідно зі ст.625 ЦК України можливі з моменту прострочення зобов`язання з оплати за Актами приймання виконаних робіт лише до 07.04.2022 (тобто, до укладення між сторонами договору реструктуризації шляхом листування і визначення ним нових строків оплати заборгованості).
В даному випадку з боку Відповідача не було порушення вимог визначених Договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 з урахуванням реструктуризації заборгованості за вказаним Договором, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату вартості виконаних робіт.
Таким чином, нарахування інфляційних втрат і відсотків річних позивачем за загальний період з 17.03.2022 по 17.10.2022 є безпідставним.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 140.01.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №910/3096/24. Відкласти вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024  у справі №910/3096/24 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Запорізької області.
29.01.2025р. матеріали справи № 910/3096/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024 у справі №910/3096/24. Призначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

23.11.2021 між Акціонерним товариством “Українська залізниця”  в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця”, далі Замовник, та Товариством з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС”, далі Підрядник, за результатами публічної закупівлі UA- 2021-09-17-000846-а було укладено  Договір № ПР/НРП-21667/НЮ, далі Договір. 
Відповідно до п 1.1 Договору Підрядник з власних матеріалів зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з поточного ремонту м`якої покрівлі будівлі та світлоаераційних ліхтарів будівлі моторвагонного депо Запоріжжя-2 (цех ТО-3, ПР-1 ЕРС), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 46 (далі - Послуги) (код ДК 021-2015 “ 45260000-7 Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи”) та здати в установлений договором строк закінчені послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги у відповідності до умов даного договору.
Згідно із п. 2.1 Договору обсяг та характер послуги, використаних матеріалів, передбачених у пункті 1.1 даного договору, визначається кошторисом, узгодженим сторонами, який є невід`ємною частиною даного договору та підставою для взаємних розрахунків (додаток №1) відповідно до вимог Правил визначення вартості будівництва (Д Д.1.1-1:2013), прийнятих наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2013 року № 293.
          Умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони узгодили, що вартість всіх доручених Підряднику по даному договору послуг та матеріалів, що ним використовуються, визначається у сумі 1 037 999,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 172 999,83 грн. Оплата за надані послуги здійснюється Замовником по факту надання послуг на підставі підписаних актів форми КБ-2в з довідкою форми КБ-3, на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації Підрядник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу Замовника, яка вказана в договорі у розділі “Реквізити сторін”. Якщо Підрядник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причин такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк для оплати за отримані Замовником послуги починає свій перебіг з дня реєстрації Виконавцем податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их. Оплата за кожну партію наданих послуг по даному Договору проводиться Замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування 100% грошових коштів на поточний рахунок Підрядника.
          Відповідно до п. 4.1 Договору здача-приймання виконаних послуг оформляється актом форми КБ-2в з довідкою форми КБ-3, підписаними сторонами. Від імені Замовника акт форми КБ-2в з довідкою форми КБ-3 підписують уповноважені особи структурного підрозділу “Запорізьке моторвагонне депо” регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Укрзалізниця”.
Згідно із п. 5.2. Договору Замовник зобов`язаний: прийняти в установленому порядку та оплатити виконані послуги відповідно до умов даного договору;
Пунктом 5.4. Договору визначено, що Підрядник зобов`язаний: виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки послуги відповідно до проектно-кошторисної документації; передати Замовнику у порядку, передбаченому законодавством та даним договором закінчені послуги.
Відповідно до п. 11.3 Договору сторони відповідно о частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності Замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) процента річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором. 
Згідно із пунктами 13.1 та 13.2 Договору, жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання таких обставин: повінь, пожежа, землетрус, катастрофа, карантин встановлений Кабінетом Міністрів України або інших, незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт або імпорт, якщо вони виникнуть після вступу даного договору в силу, прийняття нормативного акта, який унеможливлює виконання умов договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені даним договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам. Сторони у п`ятиденний термін повинні сповістити одна одну про початок вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою відповідного Уповноваженого органу.
Умовами п пунктів 16.12 та 16.13 Договору сторони узгодили, що усі зміни та доповнення до даного договору складаються в письмовій формі у вигляді додаткових угод та вважаються дійсними після їх підписання Сторонами, окрім випадку передбаченому в п. 16.13. У разі зміни реквізитів підприємства, фактичної адреси, інших змін, які можуть спричинити труднощі по виконанню зобов`язань по даному договору, сторони зобов`язані повідомити одна одну не пізніше 5 календарних днів до настання таких змін.
Термін дії Договору: з моменту його підписання до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 20.1. Договору).
Додатки до даного договору: Договірна ціна (додаток №1 до Договору) (п.21. Договору).
На виконання умов вищенаведеного Договору, позивач виконав роботи, та передав їх відповідачу, який їх належним чином прийняв, без зауважень, що підтверджується Актом виконаних, форми № КБ-2в, робіт № 1 від 31.12.2021 на суму 1 019 097,14 грн., довідкою форми КБ-3 та звітом про виконання договору про закупівлю UA-2021-09-17-000846- а від 18.01.2023.
31.12.2021 позивач подав до системи електронного адміністрування податку на додану вартість відповідну податкову накладну, на суму 1 019 097,14 грн з ПДВ, яка була зареєстрована контролюючим органом - 13.01.2022, що підтверджується квитанцією та самою податковою накладною.
Згідно із умовами п. 3.2. Договору, обов`язок Замовника з оплати робіт/послуг на суму 1 019 097,14 грн. настає на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (13.01.2022), тобто з 17.03.2022 (враховуючи, що у період дії військового стану святковий день 8 березня є робочим).
Втім, відповідач у порушення своїх зобов`язань за Договором щодо оплати виконаних робіт здійснив платежі:
- 30.06.2022 в сумі 254774,28грн, що підтверджується платіжною інструкцією  № 4789395 від 30.06.2022;
- 31.08.2022 в сумі 254774,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 96958 від 31.08.2022;
- 29.09.2022 в сумі 254774,28 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 153356 від 29.09.2022;
- 17.10.2022 в сумі 254774,30 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 190865 від 17.10.2022.
У зв`язку із простроченням відповідачем строків оплати виконаних робіт, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення інфляційних збільшень та 0,1% річних за період з 17.03.2022 по 17.10.2022.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Щодо додаткового рішення. 

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024 у справі  № 910/3096/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» задоволено у повному обсязі.
Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає  6 000 грн 00 коп.
У заяві від 18.12.2024 позивач просить суд стягнути з відповідача 12 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачем до матеріалів справи надано завірені належним чином копії:
- договору про правову допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023;
- додаткову угоду до договору про правничу допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023;
- акту приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2024 до договору про правничу допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023.
Судом встановлено, що 26.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС», далі Клієнт, та Адвокатським об`єднанням «ІВАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ», далі Адвокатське об`єднання, укладений договір про правову допомогу № 26/06/2023-1, далі Договір.
Відповідно до п. 1.1. Договору сторони визначили, що в порядку і на умовах, визначених цим договорам, Адвокатське об`єднання надає правову допомогу Клієнту у будь-яких спорах із юридичними та/або фізичними особами (далі  Доручення).
Пунктом. 1.2. Договору сторони домовились, що виконання доручення за цим договором здійснюється наступними адвокатами Адвокатського об`єднання (надалі  Адвокат): адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3897 від 06 липня 2021 року.
Згідно із п. 2.2. Договору сторони визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення: іншим чином, а саме: згідно з Додатковою угодою до Договору.
08.03.2024 Адвокатським об`єднанням та Клієнтом Додаткову угоду до Договору якою визначили:
« 1. На умовах передбачених Договором Сторони визначили, що Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу, що полягає у підготовці, подачі та юридичному супроводі у суді першої інстанції господарської справи за позовом ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ - ПЛЮС» до АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення грошових коштів (інфляційне збільшення та 0,1 %) за Договором № ПР/ НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 р. про надання послуг з поточного ремонту м`якої покрівлі будівлі та світлоаераційних ліхтарів будівлі моторвагонного депо Запоріжжя-2 (цех ТО-3, ПР-1 ЕРС), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 4б;
2. Сторони домовились, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення, визначеного у п. 1 Додаткової угоди - погодинно за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі  3000 грн., за одну годину роботи за кожну особу, що входить до робочої групи (у випадку її створення);
3. У випадку наявності розбіжностей між умовами, визначеними даною Додатковою угодою та умовами Договору, Сторони будуть керуватись умовами даної Додаткової угоди.
4. В усьому іншому, що не передбачено даною Додатковою угодою, Сторони керуються умовами Договору.
5. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору..».
Відповідно до умов п. 2.5, п. 2.6 Договору про правову допомогу, обов`язок клієнта оплатити гонорар виникає з моменту отримання Клієнтом Акту приймання-передачі наданих послуг, який повинен бути виконаним протягом 5 (п`яти) наступних днів. Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського об`єднання, вказаний у цьому договорі або шляхом передачі готівки в касу. Якщо гонорар полягає в переданні права на майно, така передача здійснюється шляхом підписання відповідного договору і акту приймання-передачі. Клієнт вправі вимагати від Адвоката (Адвокатського об`єднання) доказів проведення оплати.
18.12.2024 Адвокатським об`єднанням та Клієнтом був складений та підписаний акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2024 до договору про правничу допомогу  № 26/06/2023-1 від 26.06.2023.
Згідно з даним Актом, Адвокатське обєднання належним чином надані і оформлені, а Клієнтом спожиті та прийняті обумовлені в п. 1. Додаткової угоди від « 08» березня 2024 р. до Договору послуги (правова допомога) в наступній кількості:
1. Підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС»  123 754,88 грн. (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири гривні 88 копійок), з яких 123 278,85 грн. (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім гривень 85 копійок) інфляційне збільшення, та 476,03 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 03 копійки) 0,1 % річних;
Кількість годин - 2 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 6 000,00 грн.
Підготовка відповіді на відзив по справі № 910/3096/24.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 3 000,00 грн.
Участь у судових засіданнях по справі № 910/3096/24 (2 засідання) та підготовка до них.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн.- 3 000,00 грн.
Всього: 04 год. 00 хв. ; 12 000,00 грн.
2. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди від 08 березня 2024 року до Договору, Сторони домовились, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення, визначеного у п. 1 Додаткової угоди - погодинно за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі  3000 грн., за одну годину роботи за кожну особу, що входить до робочої групи (у випадку її створення);
3. Отже, вартість правової допомоги за цим Актом становить: 12 000,00 грн. Податком на додану вартість не обкладається. Вартість наданої правової допомоги Сторонами узгоджена в повному обсязі.
4. Клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання правової допомоги не має.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу зазначило, що проаналізувавши позовну заяву та відповідь на відзив на позовну заяву, вбачається, що вони є фактично ідентичними за змістом та відповідь на відзив містить більшість посилань на правові підстави  Господарського кодексу України, що, відповідно, не потребує значних зусиль адвоката для складання такого документу. Вказало, що подана позивачем відповідь на відзив на позовну заяву, жодних нових доказів, як і нових обґрунтувань своєї позиції, а справа про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є незначної складності. Звертає увагу на те, що справа 910/3096/24 була розглянута за три засідання: одне засідання було відкладено за клопотанням представника позивача. Вказує, що представник позивача участь у судовому засіданні приймав у режимі відеоконференції з власних технічних засобів, тобто представником позивача не був витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямок. Вважає, що в даному випадку необхідність витрат у судових засіданнях та поданням процесуальних документів не потребують значних витрат часу; відсутність необхідності ознайомлюватись із матеріалами справи; фактично справа вирішена за два судових засідання. Зазначає, що у разі, якщо суд прийде до висновку про стягнення витрат з відповідача за розгляд справи у суді першої інстанції просимо врахувати, що обставини справи свідчать, що справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, у зв`язку з чим просимо зменшити розмір з 12 000,00 грн. до 6 000,00 грн.
У постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до ч.ч.1, 2  ст.269 Господарського процесуального кодексу України     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.           
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.11.2021 між Акціонерним товариством “Українська залізниця”  в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Українська залізниця”, далі Замовник, та Товариством з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС”, далі Підрядник, за результатами публічної закупівлі UA- 2021-09-17-000846-а було укладено  Договір № ПР/НРП-21667/НЮ, далі Договір. Відповідно до п 1.1 Договору Підрядник з власних матеріалів зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з поточного ремонту м`якої покрівлі будівлі та світлоаераційних ліхтарів будівлі моторвагонного депо Запоріжжя-2 (цех ТО-3, ПР-1 ЕРС), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 46 (далі - Послуги) (код ДК 021-2015 “ 45260000-7 Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи”) та здати в установлений договором строк закінчені послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги у відповідності до умов даного договору.
          Умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони узгодили, що вартість всіх доручених Підряднику по даному договору послуг та матеріалів, що ним використовуються, визначається у сумі 1 037 999,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 172 999,83 грн. Оплата за надані послуги здійснюється Замовником по факту надання послуг на підставі підписаних актів форми КБ-2в з довідкою форми КБ-3, на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації Підрядник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу Замовника, яка вказана в договорі у розділі “Реквізити сторін”. Якщо Підрядник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причин такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк для оплати за отримані Замовником послуги починає свій перебіг з дня реєстрації Виконавцем податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их. Оплата за кожну партію наданих послуг по даному Договору проводиться Замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування 100% грошових коштів на поточний рахунок Підрядника.
           Умовами п пунктів 16.12 та 16.13 Договору сторони узгодили, що усі зміни та доповнення до даного договору складаються в письмовій формі у вигляді додаткових угод та вважаються дійсними після їх підписання Сторонами, окрім випадку передбаченому в п. 16.13. У разі зміни реквізитів підприємства, фактичної адреси, інших змін, які можуть спричинити труднощі по виконанню зобов`язань по даному договору, сторони зобов`язані повідомити одна одну не пізніше 5 календарних днів до настання таких змін.
Термін дії Договору: з моменту його підписання до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 20.1. Договору).
Додатки до даного договору: Договірна ціна (додаток №1 до Договору) (п.21. Договору).
На виконання умов вищенаведеного Договору, позивач виконав роботи, та передав їх відповідачу, який їх належним чином прийняв, без зауважень, що підтверджується Актом виконаних, форми № КБ-2в, робіт № 1 від 31.12.2021 на суму 1 019 097,14 грн., довідкою форми КБ-3 та звітом про виконання договору про закупівлю UA-2021-09-17-000846- а від 18.01.2023.
31.12.2021 позивач подав до системи електронного адміністрування податку на додану вартість відповідну податкову накладну, на суму 1 019 097,14 грн з ПДВ, яка була зареєстрована контролюючим органом - 13.01.2022, що підтверджується квитанцією та самою податковою накладною.
Згідно із умовами п. 3.2. Договору, обов`язок Замовника з оплати робіт/послуг на суму 1 019 097,14 грн. настає на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (13.01.2022), тобто з 17.03.2022 (враховуючи, що у період дії військового стану святковий день 8 березня є робочим).
Втім, відповідач у порушення своїх зобов`язань за Договором щодо оплати виконаних робіт здійснив платежі:
- 30.06.2022 в сумі 254774,28грн, що підтверджується платіжною інструкцією  № 4789395 від 30.06.2022;
- 31.08.2022 в сумі 254774,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією   № 96958 від 31.08.2022;
- 29.09.2022 в сумі 254774,28 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 153356 від 29.09.2022;
- 17.10.2022 в сумі 254774,30 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 190865 від 17.10.2022,  у зв`язку із простроченням відповідачем строків оплати виконаних робіт, нараховано інфляційні збільшення та 0,1% річних за період з 17.03.2022 по 17.10.2022.
Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині наявності підстав для стягнення з відповідача інфляційних збільшень та 0,1% річних за період з 17.03.2022р. по 17.10.2022р. за прострочення відповідачем строків оплати виконаних робіт: « ….Так, відповідно до пункту 3.2 Договору оплата за надання послуг здійснюється Замовником по факту надання послуг на підставі підписаних актів форми КБ-2в з довідкою форми КБ-3 на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації Постачальник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу Підрядника, яка вказана в Договорі у розділі «Реквізити сторін»
Зі змісту даної умови договору вбачається, що сторони не встановили конкретного строку виконання Замовником зобов`язання щодо оплати товару, проте визначили, що така оплата у будь-якому випадку може відбутися не менше 45 банківських днів з дати реєстрації Підрядником податкової накладної.
У даному випадку позивач зареєстрував податкову накладну 13.01.2022 року, а тому саме з цієї дати слід обчислювати вищевказаний строк у 45 банківських днів.
Отже, відповідач мав право не здійснювати оплату до 17 березня 2022 (включно).
Однак, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано, що внесення змін до договору, строк дії якого закінчився, є неможливим (ст.631 ЦК України і ст.180 ГК України).
Так, листом №НРП-107/552 від 06.04.2022 було запропоновано ТОВ «Будівельна компанія «Вертикаль Плюс»» надати Відповідачу можливість реструктуризації наявної заборгованості, що виникла станом на 01.03.2022 року за договором №ПР/ НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 , шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми заборгованості щомісячно.
Листом №1 від 07.04.2022 року Позивач надав згоду на реструктуризацію заборгованості, що існує станом на 01.03.2022, шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми щомісячно.
Реструктуризація заборгованості за своєю суттю є процедурою, яка передбачає комплекс заходів щодо боржника, який наразі неспроможний погасити наявну заборгованість перед кредитором, створення сприятливих умов шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань для погашення ним такої заборгованості перед кредитором.
Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 року у справі 904/4283/22
Відтак, у наведеному листуванні відповідач повністю визнав наявну заборгованість та запропонував позивачу (у позасудовому порядку) змінити спосіб і порядок виконання свого зобов`язання, з яким погодився позивач у листі від 07.04.2022 №1, навівши строки виконання зобов`язання і визначивши суму до виконання.
        Статтями 202,           203,           207 ЦК України унормовано, що …
За змістом ст.181 ГК України …..
В свою чергу, за приписами ст.640 ЦК України ….
Згідно зі ст.641 ЦК України ….
Статтею 642 ЦК України ...
Згідно зі статтею 627 ЦК України та статті 6 ….
За приписами ст. 628 ЦК України ….
За статтею 638 Цивільного кодексу України, ...
В даному випадку позивач листом від 07.04.2022 акцептував пропозицію (оферту) відповідача щодо розстрочення наявної заборгованості. Дане листування містить всі істотні умови договору реструктуризації, зокрема правочин, за яким виникла заборгованість, визначена сума заборгованості, встановлені нові строки виконання зобов`язання і визначені частки виконання зобов`язання.
З огляду на наведене, з 07.04.2022 між сторонами існує новий правочин щодо реструктуризації заборгованості за договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 та визначені нові строки її оплати частками, а відтак, нарахування згідно зі ст.625 ЦК України можливі з моменту прострочення зобов`язання з оплати за Актами приймання виконаних робіт лише до 07.04.2022 (тобто, до укладення між сторонами договору реструктуризації шляхом листування і визначення ним нових строків оплати заборгованості).
          В даному випадку з боку Відповідача не було порушення вимог визначених Договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021          з урахуванням реструктуризації заборгованості за вказаним Договором, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату вартості виконаних робіт. Таким чином, нарахування інфляційних втрат і відсотків річних позивачем за загальний період з 17.03.2022 по 17.10.2022 є безпідставним…”, які колегія суддів відхиляє з огляду на наступне:
За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. 
Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані договором підряду  № 303/2021/417 (на демонтажні роботи) 11.05.2021, який за змістом закріплених у ньому прав та обов`язків сторін є договором підряду. 
Відповідно п. 20.1. Договору, який визначав термін дії Договору: з моменту його підписання до 31.12.2021, а в частині розрахунків  до повного виконання. А тому, оскільки, станом на березень 2022року Відповідач мав заборгованість перед Позивачем у розмірі 1019097,14 грн., яка за правилами, визначеними п. 3.2. Договору мала бути сплачена починаючи з 17.03.2022 р., то Договір між Сторонами продовжував діяти, а грошове зобов`язання Відповідача - не припинялось.
          Колегія суддів відхиляє помилкові доводи відповідача про існування з 07.04.2022р. між сторонами нового правочину щодо реструктуризації заборгованості за договором з огляду на наступне:
За змістом Листа (№1 від 07.04.2022 року),  Відповідачем було запропоновано Позивачу провести реструктуризацію заборгованості, що існує станом на 01.03.2022, шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми щомісячно. Крім цього, згідно Довідки Позивача (вих. № 1 від 07.04.2022 року), Підрядник надає свою згоду на реструктуризацію заборгованості, що існує станом на 01.03.2022, шляхом її погашення в розмірі не більше 25% загальної суми щомісячно.
Умовами пунктів 16.12 та 16.13 Договору сторони узгодили, що усі зміни та доповнення до даного договору складаються в письмовій формі у вигляді додаткових угод та вважаються дійсними після їх підписання Сторонами, окрім випадку передбаченому в п. 16.13. У разі зміни реквізитів підприємства, фактичної адреси, інших змін, які можуть спричинити труднощі по виконанню зобов`язань по даному договору, сторони зобов`язані повідомити одна одну не пізніше 5 календарних днів до настання таких змін.
Так дійсно, в матеріалах справи є Лист Відповідача (№1 від 07.04.2022 року) у якому він у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин просить розглянути можливість реструктуризації наявної заборгованості, шляхом її погашення в розмірі не більше 25 % загальної суми щомісячно.
Колегія суддів зауважує, що наведене листування між сторонами не є угодою , в розумінні ЦК України,  про реструктуризацію заборгованості за договором, оскільки вказане листування не містить усіх істотних умов договору реструктуризації, зокрема не встановлені нові строки виконання зобов`язання і не визначені конкретна частка виконання зобов`язання (не вказана конкретна сума, а лише зазначено - не більше 25 % загальної суми щомісячно).
Крім того, всупереч умовам Договору, ЦК та ГК України, надалі Сторонами не було укладено відповідної письмової Додаткової угоди, яка б закріпила конкретні домовленості Сторін щодо реструктуризації боргу.
Статтями 202, 203, 207 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В свою чергу, за приписами ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 642 Цивільного кодексу України регламентовано, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
З огляду на наведене, та враховуючи, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що сторони в письмовій формі, шляхом укладення відповідних доповнень до договору, змінили його умови в частині порядку та строків здійснення оплати поставленого товару, колегія суддів, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що розрахунки за вказаним договором мали бути проведені у відповідності до погоджених та не змінених умов пункту п. 3.2. Договору (на 45-й банківський день з дати реєстрації Підрядником податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість).
Колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржуване судове рішення у справі № 910/3096/24 прийнято місцевим господарським судом без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у справі № 904/4283/22, оскільки у кожній із зазначених справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Також колегія суддів відхиляє  доводи скаржника про те, що з боку Відповідача не було порушення вимог визначених Договором №ПР/НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 з урахуванням реструктуризації заборгованості за вказаним Договором з огляду на те, що Сторони у встановлений заокном спосіб не укладали у письмовій формі Додаткових угод про реструктуризацію боргу, не досягали згоди щодо усіх істотних обставин і такої реструктуризації не відбулось.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України, Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Зокрема: платіж у сумі 254774,28 грн. надійшов 30.06.2022, тобто не до 30.04.2022 р.; платіж у сумі 254774,28 грн. надійшов 31.08.2022, тобто не 31.05.2022 р.; платіж у сумі 254774,28 грн. надійшов 29.09.2022, , тобто не 30.06.2022 р.; платіж у сумі 254774,28 грн. надійшов 17.10.2022, тобто не 31.07.2022 р.; з боку Відповідача мало місце порушення грошового зобов`язання, за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України та умовами Договору.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).
Таким чином, нарахування Позивачем інфляційних втрат у розмірі 123 278 грн 85 коп та 476 грн 03 коп. 0,1 % річних за період з 17.03.2022 по 17.10.2022 є обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції є правомірними.
Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення, колегія суддів виходить з наступного:
Відповідно до тексту позовної заяви : " …у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає  6 000 грн 00 коп.
У заяві від 18.12.2024 позивач просив суд стягнути з відповідача 12 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.…" .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині надання разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
18.12.2024 Господарським судом Запорізької області зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 12000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи №910/3096/24.
До заяви, згідно додатків, додано: “ …    
- договору про правову допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023;
- додаткову угоду до договору про правничу допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023;
- акту приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2024 до договору про правничу допомогу № 26/06/2023-1 від 26.06.2023. …”.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо строків подання доказів несення ним витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги: “… Відповідач вважає, що вимоги позивача та його представника про стягнення грошових коштів на правничу допомогу, є не співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на їх надання, складністю справи та є необгрунтовано завищеним, з огляду на наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
В той же час, позиція відповідача під час розгляду даної справи полягає в тому, що заявлені ТОВ «Будівельне компанія`Вертикаль-плюс» до АТ «Українська залізниця» позовні вимоги про стягнення інфляційних та 0,1% річних не підлягають задоволенню. Як, наслідок, відповідно до п.2 п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України витрати пов`язані з наданням правничої допомоги повинні бути покладені на позивача …” як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Як встановлено судом першої інстанції, 26.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС», далі Клієнт, та Адвокатським об`єднанням «ІВАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ», далі Адвокатське об`єднання, укладений договір про правову допомогу № 26/06/2023-1, далі Договір.
Відповідно до п. 1.1. Договору сторони визначили, що в порядку і на умовах, визначених цим договорам, Адвокатське об`єднання надає правову допомогу Клієнту у будь-яких спорах із юридичними та/або фізичними особами (далі  Доручення).
Пунктом. 1.2. Договору сторони домовились, що виконання доручення за цим договором здійснюється наступними адвокатами Адвокатського об`єднання (надалі  Адвокат): адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3897 від 06 липня 2021 року.
Згідно із п. 2.2. Договору сторони визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення: іншим чином, а саме: згідно з Додатковою угодою до Договору.
08.03.2024 Адвокатським об`єднанням та Клієнтом Додаткову угоду до Договору якою визначили:
« 1. На умовах передбачених Договором Сторони визначили, що Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу, що полягає у підготовці, подачі та юридичному супроводі у суді першої інстанції господарської справи за позовом ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ - ПЛЮС» до АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення грошових коштів (інфляційне збільшення та 0,1 %) за Договором № ПР/ НРП-21667/НЮ від 23.11.2021 р. про надання послуг з поточного ремонту м`якої покрівлі будівлі та світлоаераційних ліхтарів будівлі моторвагонного депо Запоріжжя-2 (цех ТО-3, ПР-1 ЕРС), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 4б;
2. Сторони домовились, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення, визначеного у п. 1 Додаткової угоди - погодинно за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі  3000 грн., за одну годину роботи за кожну особу, що входить до робочої групи (у випадку її створення);
3. У випадку наявності розбіжностей між умовами, визначеними даною Додатковою угодою та умовами Договору, Сторони будуть керуватись умовами даної Додаткової угоди.
4. В усьому іншому, що не передбачено даною Додатковою угодою, Сторони керуються умовами Договору.
5. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору..».
Відповідно до умов п. 2.5, п. 2.6 Договору про правову допомогу, обов`язок клієнта оплатити гонорар виникає з моменту отримання Клієнтом Акту приймання-передачі наданих послуг, який повинен бути виконаним протягом 5 (п`яти) наступних днів. Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського об`єднання, вказаний у цьому договорі або шляхом передачі готівки в касу. Якщо гонорар полягає в переданні права на майно, така передача здійснюється шляхом підписання відповідного договору і акту приймання-передачі. Клієнт вправі вимагати від Адвоката (Адвокатського об`єднання) доказів проведення оплати.
18.12.2024 Адвокатським об`єднанням та Клієнтом був складений та підписаний акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2024 до договору про правничу допомогу  № 26/06/2023-1 від 26.06.2023.
Згідно з даним Актом, Адвокатське об`єднання належним чином надані і оформлені, а Клієнтом спожиті та прийняті обумовлені в п. 1. Додаткової угоди від « 08» березня 2024 р. до Договору послуги (правова допомога) в наступній кількості:
1. Підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС»  123 754,88 грн. (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири гривні 88 копійок), з яких 123 278,85 грн. (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім гривень 85 копійок) інфляційне збільшення, та 476,03 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 03 копійки) 0,1 % річних;
Кількість годин - 2 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 6 000,00 грн.
Підготовка відповіді на відзив по справі № 910/3096/24.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 3 000,00 грн.
Участь у судових засіданнях по справі № 910/3096/24 (2 засідання) та підготовка до них.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн.- 3 000,00 грн.
Всього: 04 год. 00 хв. ; 12 000,00 грн.
2. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди від 08 березня 2024 року до Договору, Сторони домовились, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення, визначеного у п. 1 Додаткової угоди - погодинно за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі  3000 грн., за одну годину роботи за кожну особу, що входить до робочої групи (у випадку її створення);
3. Отже, вартість правової допомоги за цим Актом становить: 12 000,00 грн. Податком на додану вартість не обкладається. Вартість наданої правової допомоги Сторонами узгоджена в повному обсязі.
4. Клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання правової допомоги не має.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2-4 ст. 126 ГПК передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З урахуванням доданого    до матеріалів справи акту приймання – передачі від 18.121.2024 встановлено таке.
Адвокатське об`єднання належним чином надані і оформлені, а Клієнтом спожиті та прийняті обумовлені в п. 1. Додаткової угоди від « 08» березня 2024 р. до Договору послуги (правова допомога) в наступній кількості:
1. Підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС»  123 754,88 грн. (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири гривні 88 копійок), з яких 123 278,85 грн. (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім гривень 85 копійок) інфляційне збільшення, та 476,03 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 03 копійки) 0,1 % річних;
Кількість годин - 2 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 6 000,00 грн.
Підготовка відповіді на відзив по справі № 910/3096/24.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 3 000,00 грн.
Участь у судових засіданнях по справі № 910/3096/24 (2 засідання) та підготовка до них.
Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн.- 3 000,00 грн.
Всього: 04 год. 00 хв. ; 12 000,00 грн.
2. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди від 08 березня 2024 року до Договору, Сторони домовились, що Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення, визначеного у п. 1 Додаткової угоди - погодинно за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі  3000 грн., за одну годину роботи за кожну особу, що входить до робочої групи (у випадку її створення);
3. Отже, вартість правової допомоги за цим Актом становить: 12 000,00 грн. Податком на додану вартість не обкладається. Вартість наданої правової допомоги Сторонами узгоджена в повному обсязі.
4. Клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання правової допомоги не має.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно абзаців 2,3 частини 8     статті 129 Господарського процесуального кодексу України  розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019р.у справі №922/445/19, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4     статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього     Кодексу     визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5  статті 129 Господарського процесуального кодексу України     під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дослідив надані позивачем відповідні докази, на підставі яких дійшов висновку, що заявлена сума витрат не відповідає критерію розумності понесених позивачем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в місцевому господарському суді, а тому вимога адвоката позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, свобода сторін у визначенні розміру гонорару на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідач свої заперечення проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу навів у запереченнях: “…що проаналізувавши позовну заяву та відповідь на відзив на позовну заяву, вбачається, що вони є фактично ідентичними за змістом та відповідь на відзив містить більшість посилань на правові підстави  Господарського кодексу України, що, відповідно, не потребує значних зусиль адвоката для складання такого документу. Вказало, що подана позивачем відповідь на відзив на позовну заяву, жодних нових доказів, як і нових обґрунтувань своєї позиції, а справа про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є незначної складності. Звертає увагу на те, що справа 910/3096/24 була розглянута за три засідання: одне засідання було відкладено за клопотанням представника позивача. Вказує, що представник позивача участь у судовому засіданні приймав у режимі відеоконференції з власних технічних засобів, тобто представником позивача не був витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямок. Вважає, що в даному випадку необхідність витрат у судових засіданнях та поданням процесуальних документів не потребують значних витрат часу; відсутність необхідності ознайомлюватись із матеріалами справи; фактично справа вирішена за два судових засідання. Зазначає, що у разі, якщо суд прийде до висновку про стягнення витрат з відповідача за розгляд справи у суді першої інстанції просимо врахувати, що обставини справи свідчать, що справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, у зв`язку з чим просимо зменшити розмір з 12 000,00 грн. до 6 000,00 грн…”. 
В питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;
- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;
- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Подібні висновки викладено в ряді постанов Верховного Суду у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.
Відповідно до детального опису адвокатом надано послуги та витрачено годин:
Підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС»  123 754,88 грн. (сто двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири гривні 88 копійок), з яких 123 278,85 грн. (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім гривень 85 копійок) інфляційне збільшення, та 476,03 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 03 копійки) 0,1 % річних; Кількість годин - 2 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 6 000,00 грн.
Підготовка відповіді на відзив по справі № 910/3096/24. Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн. - 3 000,00 грн.
Участь у судових засіданнях по справі № 910/3096/24 (2 засідання) та підготовка до них. Кількість годин - 1 год. 00 хв.; Вартість, грн.- 3 000,00 грн.
Всього: 04 год. 00 хв. ; 12 000,00 грн.
Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 12000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Проаналізувавши заяву про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач просить стягнути відповідні витрати, колегія суддів зазначає, що справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, кількість судових засідань у справі, їх тривалість, суд дійшов до висновку, що заявлена сума 12 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу є завищеною.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надавши оцінку усім доданим доказам, з урахуванням категорії цієї справи, а також ціну позову (123 754 грн 88 коп.), критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4  ст. 126 ГПК України, зважаючи на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн 00 коп. від попередньо заявленої суми (12 000 грн 00 коп.). Решту витрат на професійну правову допомогу у розмірі           4 000 грн 00 коп. покласти на позивача.
Враховуючи вказані вище критерії при визначенні розміру відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача, колегія суддів вважає, що адвокатом позивача не доведено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактичним обсягом виконаних ним робіт (наданих послуг).
Отже, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, обставини, викладені у заяві позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, наданих заявником документів в їх сукупності, а також загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості та добросовісності, принципу співмірності судових витрат, враховуючи заперечення відповідача та часткове задоволення позову, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС»  та стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» витрат на правничу допомогу у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі в частині того, що: “… позиція відповідача під час розгляду даної справи полягає в тому, що заявлені ТОВ «Будівельне компанія «Вертикаль-плюс» до АТ «Українська залізниця» позовні вимоги про стягнення інфляційних та 0,1% річних не підлягають задоволенню. Як, наслідок, відповідно до п.2 п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України витрати пов`язані з наданням правничої допомоги повинні бути покладені на позивача.. …” як такі, що носять характер суб`єктивних суджень щодо фактичних обставин справи і не містять в собі посилань на докази, які б могли спростувати висновки, зроблені судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні, яке є предметом апеляційного оскарження.
          Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).
          Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).
          З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4  статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024  у справі №910/3096/24 підлягають залишенню без змін, а апеляційні скарги Акціонерного товариства “Українська залізниця” на них, відповідно, підлягають залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024  у справі №910/3096/24 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.12.2024  у справі №910/3096/24 залишити без змін.  
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 18.12.2024  у розмірі 3633,60грн. покласти на Акціонерного товариства “Українська залізниця”.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                             М.О. Дармін

Суддя                                                                               О.В. Чус

Суддя                                                                                       І.М. Кощеєв