УХВАЛА         
 
06 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 766/15165/16-ц
провадження № 61-7913св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., 
Лідовця Р. А.,
учасники справи:                                  
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ? ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року у складі судді Майдан С. І. та постанову Херсонськогоапеляційного суду 
від 20 травня 2025 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Воронцової Л. П., Кутурланової О. В., 
ВСТАНОВИВ:
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до  ОСОБА_2 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд, визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та відповідача мати - ОСОБА_4 .
Після смерті матері вона прийняла спадщину на 1/3 частки, яка складалася з 57/100 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд; 1/3 частки земельної ділянки, площею 0,0430 га, що розташована по 
АДРЕСА_1 .
Право власності на вказане майно та земельну ділянку зареєстровано за нею у встановленому законом порядку на підставі двох свідоцтв про право на спадщину за законом від 10 липня 2014 року серія та номер НАВ 177643, НАВ 177644.
Відповідачем, який є сином спадкодавця, прийнято спадщину на 2/3 частки, яка у загальному розмірі складалася з 57/100 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд; 2/3 частки земельної ділянки, площею 0,0430 га, що розташована по 
АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2014 року серія та номер НАВ 177643, яке видано на її та відповідача ім`я, для спадкоємства надається житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Г», гараж - госп. будівля 
літ. «Д», душ літ. «К», сарай літ «Л». Будівлі літ. «Б, М, О» до складу спадщини не увійшли та у це свідоцтво про право на спадщину за законом не включені.
На вказаній земельній ділянці, площею 0,0430 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 , за життя спадкодавця, побудовано будівлі літ. «Б, М, О», 
в експлуатацію їх введено не було і правовстановлюючі документи на них не отримувалися.
Вважала, що вона має право, так само як і відповідач, реалізувати свої майнові 
та немайнові права щодо узаконення побудованих за життя спадкодавця будівель літ. «Б, М, О», відповідно до їх часток у спадщині.
З врахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право забудовника 1/3 частки будівель літ. «Б, М, О» 57/100 частки домоволодіння 
по АДРЕСА_1 ; право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані у процесі цього будівництва, після смерті 
ОСОБА_4 , що складає у грошовому еквіваленті 145 663 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 
2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 12 липня 2023 року після відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області в ході інвентаризації зазначена справа була знайдена та продовжено її судовий розгляд.
Положеннями ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають, як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 
1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва.
Судом першої інстанції установлено, що житловий будинок літ. «Б» та 
сарай літ. «М» самочинно збудовані, а сарай літ. «О» знесений.
Системний аналіз положень статей 376, 1218 ЦК України свідчить про те, що лише у разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то після смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Разом з тим, оскільки будівлі літ. «Б» та літ. «М» є самочинно збудованими, 
а будівля сараю літ. «О» знесена, тому міський суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права забудовника 
на їх 1/3 частку.
Суд першої інстанції вказав про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на будівельні матеріали, оздоблення, які були використані у процесі самочинного будівництва спірних будівель, належними доказами не підтверджені, 
а відповідачем спростована відповідними доказами факт того, що спірне майно було побудовано спадкодавцем.
Надані відповідачем платіжні документи на будівельні матеріали та оздоблення, висновок судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Малого О. В. від 21 серпня 2017 року № 20/2017, складеного на виконання ухвали міського суду, свідчать про те, що зазначені в наданих відповідачем документах будівельні матеріали та оздоблення могли бути використані при створенні спірного майна. Заява та розписки батька сторін - ОСОБА_5 на підтвердження надання згоди відповідачу на будівництво житлового будинку та підтвердження факту будівництва саме відповідачем, дозволи, надані відповідачу співвласниками суміжних земельних ділянок, на будівництво спірного майна у сукупності та взаємозв`язку свідчать про безпідставність доводів позивачки щодо будівництва самочинного майна саме спадкодавцем. 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Херсонськогоапеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 ? ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області 
від 03 березня 2025 року залишено без змін. 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги свідчать про те, що рішення міського суду оскаржується лише у частині відмови 
у визнанні за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частки матеріалів та обладнання, які використовувались при будівництві спірного самочинного будівництва, яке складається з незавершеного будівництва житлового будинку 
літ. «Б» та сараю літ. «М», а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.
Сторони у справі є спадкоємцями після смерті їх матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом 
від 10 липня 2014 року серія та номер НАВ 177643, в якому вказано, що самочинно побудовані приміщення літ. «Б, М, О» до складу спадщини не входять та у свідоцтво про право на спадщину за законом не включені.
Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що спірне самочинне будівництво було здійснено саме спадкодавцем - ОСОБА_4 . Разом з тим саме ці обставини могли б бути правовою підставою для переходу права власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані у процесі цього будівництва, до спадкоємців, 
у тому числі до ОСОБА_1 .
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 ? ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди обмежилися лише формальними висновками та не надали належної правової оцінки доводам позивача про те, що у товарних чеках, які були надані відповідачем як доказ придбання саме ним будівельних матеріалів, вказана дата їх видачі, яка співпадає з датою перебування відповідача у рейсах відповідно до його послужної книжки моряка 
№ 01189/2006/26, тобто він був відсутній у м. Херсоні. 
Майже у всіх чеках та товарних накладних відсутня вказівка на те, хто саме був отримувачем (покупцем) цих товарів, а отже, відсутні підстави стверджувати, що саме відповідач придбав відповідні будівельні матеріали.
Можливість спадкування будівельних матеріалів, які входять до спадкової маси та є самочинним будівництвом підтверджується судовою практикою Верховного Суду. Отже, у разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
2.            Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2024 року справу № 607/10858/22 (провадження 
№ 61-7661св24) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
04 грудня 2024 року справа прийнята Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (провадження № 14-138цс24).
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка        передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо позову про визнання спільним сумісним майно, здійснення поділу (виділу) незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, 
і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами, а не визнавати за сторонами спору право на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, як це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22). 
Саме щодо вказаних висновків є доводи касаційної скарги. 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд, визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ? ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду 
від 20 травня 2025 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                   Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                      Б. І. Гулько
 
                                                                                      Г. В. Коломієць
 
                                                                                      Р. А. Лідовець