ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2025 року                                          м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника - адвоката Боднарюка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Боднарюка В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно з постановою районного суду,  ОСОБА_1 05 січня 2025 року о 22 год. 55 хв. по вул. Данила Галицького у м. Хотин, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Боднарюк В.І. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2025 року скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Посилається на те, що постанова районного суду не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
       Зокрема вказує, що в матеріалах справи немає доказів того, що саме його довіритель керував транспортним засобом у зазначених у протоколі місці і часі, оскільки автомобіль перебував у нерухомому стані.

ЄУНСС:724/171/25  Головуючий у І інстанції: Ахмедов Р.А. 
НП:33/822/373/25  Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.
Наголошує на тому, що наявні відеозаписи є неповними, не відображають факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки, оформлення матеріалів справи та відсторонення від керування автомобілем. 
Також вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права.
Вважає, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки йому повідомили тільки одну ознаку алкогольного сп`яніння, яка виявлена у нього – різкий запах з ротової порожнини.
Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які доводять винуватість його довірителя у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши адвоката Боднарюка В.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку, повністю доведена наявними у справі доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Зокрема, дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213747 свідчать про те, що ОСОБА_1 05.01.2025 року о 22 год. 55 хв. по вул. Данила Галицького у м. Хотин, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, однак на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленому законом порядку від медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с.4).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Водночас обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Так, із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «спеціального технічного засобу «Drager» (а.с.2).
Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2025р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в КНП «ХБЛ» (а.с.3).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, зазначених у вказаному протоколі, підтверджується відеозаписами з боді-камер працівників поліції, з яких вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 у зв`язку з технічною несправністю автомобіля, не працював задній правий габарит. В ході спілкування працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, однак водій відмовився пройти такий огляд на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я (а.с.6 – диск, відеозапис). 
Що стосується тверджень про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис не містить доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то апеляційний суд вважає такі безпідставними. 
Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом (а.с.9, диск, відеозапис, час 28:05). Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, він власноруч зазначив, що «їхав за кермом».
Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що у поліцейського не було підстав для направлення його довірителя для проведення огляду на стан сп`яніння.
Зокрема, з дослідженого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1  за порушення ПДР  у ході розмови, у поліцейського виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було названо ознаки сп`яніння і запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що 05 січня 2025 року, в день зупинки працівниками поліції, він вживав алкоголь, тому поліцейський обґрунтовано вказав на наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку. 
Апеляційний суд не погоджується з твердженнями захисника про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи міститься диск із відеозаписами подій, з яких вбачається, що такі є послідовними, відображають події, які відбувались у вказаних у протоколі місці і часі, а тому такий доказ є належним та допустимим.
Що стосується посилань апелянта про невідсторонення його довірителя працівниками поліції від керування транспортним засобом, то такі не є тією безумовною підставою для визнання дій такими, що не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо інших посилань в апеляційній скарзі адвоката, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними і які були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Боднарюка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2025 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
       Суддя Чернівецького
       апеляційного суду                                                 В.П. Потоцький