ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2025 р.           Справа№ 910/14435/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар судового засідання - Король Д.А.
учасники справи:
від позивача : Короленко Т.Л.
від відповідача : не з`явився. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 
у справі № 910/14435/24 (суддя Мудрий С.М.)
за позовом Державного підприємства "Київоблбудінвест" в особі Відокремленого підрозділу "Київський обласний експертний центр енергоефективності" Державного підприємства "Київоблбудінвест"
до Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації
про стягнення 1269796,00 грн
УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Київоблбудінвест" в особі Відокремленого підрозділу "Київський обласний експертний центр енергоефективності" Державного підприємства "Київоблбудінвест" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації 1269796,00 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором на виконання проектних робіт по об`єкту: "Капітальний ремонт щодо покращення енергоефективності Неврологічного корпусу Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня, за адресою: вул. Багговутівська, 1, м. Київ" №82/12 від 15.12.2021 в частині оплати вартості виконаних проектних робіт.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 по справі № 910/14435/24 позов задоволено повністю.           
21.03.2025 Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14435/24 та ухвалити нове, якими у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги.  Так, апелянт стверджує, що безумовною підставою для проведення розрахунків між Сторонами є виконання Виконавцем вимог п. п. 4.11- 4.12 Договору. З огляду на те, що до теперішнього часу Виконавцем положення п. п. 4.11-4.12 Договору не виконані, відтак відсутні і будь-які підстави для проведення розрахунків згідно п. 3.1. Договору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14435/24, розгляд справи призначено на 21.05.2025. 
У судовому засіданні 21.05.2025 було оголошено перерву до 28.05.2025, 28.05.2025 - до 11.06.2025. 
11.06.2025 судове засідання не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 справу призначено до розгляду на 23.07.2025
30.04.2025 ДП "Київоблбудінвест" в особі Відокремленого підрозділу "Київський обласний експертний центр енергоефективності" Державного підприємства "Київоблбудінвест" через систему «Електронний суд» було подано відзив на апеляційну скаргу у яких він просив суд відмовити у її задоволенні та залишити рішення без змін.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Судом встановлено, що 15.12.2021 між Департаментом (Замовник) та Державним підприємством в особі Відокремленого підрозділу (Виконавець) було укладено договір №82-12, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язався за завданням Замовника виконати проектні роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: "Капітальний ремонт щодо покращення енергоефективності Неврологічного корпусу Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня, за адресою: вул. Багговутівська, 1, м. Київ" (далі - Об`єкт), а Замовник - прийняти таку Роботу і оплатити її.
Ціна Договору становить 1 269 796,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 211 632,67 грн (пункт 3.1. договору).
Згідно з пунктом 3.2. договору поточні та остаточний розрахунки здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця шляхом поетапної оплати Замовником по факту виконаних проектних робіт на підставі підписаних Сторонами актів здачі-приймання виконаних проектних робіт протягом 15 (десяти) календарних днів з дати його отримання.
Пунктом 3.3. договору передбачено, що вартість проектних робіт за цим договором може бути змінена тільки в разі підписання Сторонами додаткової угоди.
Відповідно до пункту 4.10. договору після проходження експертизи Замовник зобов`язаний розрахуватись з Виконавцем в повному обсязі. Строк дії договору автоматично продовжується до моменту виконання Сторонами своїх зобов`язань.
За умовами пунктів 4.11. договору по завершенню виконання проектних робіт в термін визначений цим Договором, Виконавець передає Замовнику розроблену проектно-кошторисну документацію українською мовою у 4-х примірниках.
Пунктом 4.12. договору встановлено, що одночасно з передачею проектної документації Виконавець підписує і передає Замовнику в 2-х примірниках акт прийому-передачі проектно-кошторисної документації (далі - Акт).
Замовник протягом 10 робочих днів після отримання розробленої проектно- кошторисної документації зобов`язаний направити Виконавцю підписаний зі свого боку примірник Акту або мотивовану письмову відмову від прийому проектно-кошторисної документації.
У разі вмотивованої відмови Замовника від прийняття проектно-кошторисної документації Сторони складають акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання. Після виконання всіх доопрацювань проектно-кошторисна документація надається Замовнику в порядку передбаченому даним пунктом Договору.
Відповідно до положень пункту 4.13. договору у разі неотримання Виконавцем у встановлений пунктом 4.12. даного правочину термін підписаного Замовником Акту або письмової мотивованої відмови Замовника від прийняття проектно-кошторисної документації, вона вважається прийнятою і додаткового затвердження з боку Замовника не вимагає.
У відповідності до підпунктів 5.1.2.-5.1.3. пункту 5.1. договору Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані проектні роботи; підписувати акти виконаних проектних робіт та реєстри цих документів; приймати виконані проектні роботи згідно з актом здачі-приймання проектної документації.
Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором. У разі виникнення незалежних від Сторін обставин, що унеможливлюють виконання ними своїх договірних зобов`язань строк дії Договору може продовжуватись на термін, визначений у додатковій угоді до даного Договору (пункт 10.1.).
Додатковою угодою №4 від 29.12.2023 сторони внесли зміни до договору №82-12 від 15.12.2021, зокрема: продовжили строк виконання проектних робіт до 31.12.2024; продовжили строк дії договору до 31.12.2024, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; доповнили договір новим Додатком №3-23 "Протокол погодження договірної ціни на 2024 рік".
Згідно з Додатком №3-23 "Протокол погодження договірної ціни на 2024 рік" визначено розмір договірної ціни на 2024 рік у розмірі 1 269 796,00 грн.
04.01.2022 Державним підприємством в особі Відокремленого підрозділу було передано Департаменту проектно-кошторисну документацію по Об`єкту, що підтверджується накладною приймання-передачі проектно-кошторисної документації. Вказана накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками.
У зазначеній накладній Замовник засвідчив відсутність зауважень по складу та комплектності до документації, а також відповідність її умовам договору №82-12 від 15.12.2021.
Експертними звітами №0020-4299-22/УЕГ/А від 18.02.2022 (реєстраційний номер EX01:0880-2577-4017-8657) та №0270-4299-23/УЕГ/А від 18.10.2023 (реєстраційний номер EX01:6198-3901-1520-6818, редакція №2), виконаних ТОВ "Укрекспертиза Груп", підтверджено відповідність виконаної позивачем проектно-кошторисної документації.
Акт приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 1 269 796,00 грн (разом із ПДВ) за договором №82-12 від 15.12.2021, оформлений позивачем в односторонньому порядку, було направлено на адресу Департаменту, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною №0311510324418 від 06.09.2023, а також описом вкладення у цінний лист та накладною №0820500583158 від 06.06.2024.
Доказів підписання вищезазначеного документа матеріали справи не містять.
Листом №2225/35.01/35.02/2024 від 29.01.2024 Департамент повідомив про відсутність фінансування, вказав, що за результатами аналізу наданої документації були виявлені недоліки, а також запропоновано їх врегулювати у позасудовому порядку.
У листі №08/11 від 07.11.2024 Відокремлений підрозділ не погодився із зауваженнями Департаменту та наголосив про необхідність здійснити розрахунок за виконані проектні роботи за договором. Однак вимога Відокремленого підрозділу була залишена без відповіді та задоволення.
Таким чином спір у даній справі виник у зв`язку з нездійсненням оплати за виконані проектні роботи за договором №82-12 від 15.12.2021.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 2 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою договір №82-12 від 15.12.2021є договором підряду на проведення проектних робіт, за яким відповідно до частини 1 статті 887 ЦК України підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Колегія суддів відзначає, що заборгованість відповідача за договором №82-12 від 15.12.2021 складає 1 269 796,00 грн та підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи,.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про законність та обґрунтованість вимоги Державного підприємства в особі Відокремленого підрозділу до Департаменту про стягнення вказаної суми боргу в зв`язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14435/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14435/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/14435/24  залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Київської обласної державної адміністрації.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.07.2025 

Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В. Шапран