ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 646/13916/24/25                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/716/25                                Серпутько Д.Є.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.,
захисника                                         - Степанюка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Степанюка Олександра Вікторовича на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1  – адвокат Степанюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на винесення суддею постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.
За обставинами події, захисник зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу, повертаючись зі стрільбища на місце дислокації, був зупинений поліцейськими на блок-посту. Після того як поліцейські висунули підозру про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, він зателефонував командиру та повідомив про вказані обставини. Командир сказав пройти огляд на місці зупинки та очікувати на нього.
Коли на місце події прибув командир ОСОБА_2 , поліцейськими вже було складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому командир прийняв рішення та відвіз його на медичний огляд.
Захисник вважає, що зі сторони поліцейського Сухініна М.В. відбулася провокація, яка була спрямована на відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду, який запевняв його, що це не призведе до серйозних наслідків.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, які б могли стати підставами для його огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно висновку Купянського ТМО від 09.12.2024, ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також захисник вважає, що призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя порушив вимоги статті 15 КУпАП, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 до апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив. 
Вислухавши думку захисника ОСОБА_1 – адвоката Степанюка О.В. та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Степанюка О.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Визнаючи винним та притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 09.12.2024 о 09:21 на автодорозі «Чугуїв-Мілове», 76 км + 500 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VW t-4 transporter», НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора або в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 839776 від 09.12.2024 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейський вчинив стосовно ОСОБА_1 провокацію, фактично змусивши останнього відмовитися від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на вище встановлені обставини.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що на питання поліцейського, ОСОБА_1 повідомив про вживання алкогольних напоїв на передодні ввечері, та ствердно відмовився від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не приймається й до уваги висновок Купянського ТМО від 09.12.2024, де алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, оскільки відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Таким чином, будь-яке самостійне проходження водієм огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог частини 5 статі 266 КУпАП, є недійсне.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.
За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про виклик та допит свідків, оскільки командир ОСОБА_1 – ОСОБА_2 не був безпосереднім учасником адміністративного провадження, а допитувати поліцейського ОСОБА_3 , за відсутністю ОСОБА_1 , не є доцільним. Крім того, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для апеляційного перегляду постанови судді.
Також апеляційний суд звертає увагу на помилковість доводів апеляційної скарги в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки вимоги частини 4 статті 15 КУпАП стосуються військовослужбовців строкової служби, в той час, як ОСОБА_1 є військовослужбовцем за мобілізацією, що не є тотожним видом проходження військової служби.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Степанюка О.В., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.01.2025 та закриття провадження, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

       Керуючись статтями 1, 7, 15, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Степанюка Олександра Вікторовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 січня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна