ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 червня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/14439/24
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/720/25

Суд у складі:
головуючого - судді  Євстафіїва О.К.,
суддів:                       Скрипки А.А., Шарапової О.Л., 
за участю секретаря: Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_3 – адвокат Новик Максим Сергійович,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року; дата складання повного тексту рішення: 28.01.2025, місце його ухвалення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з нього відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пожежею в квартирі АДРЕСА_1 , у сумі 130099 грн 00 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.09.2023 сторони уклали договір оренди вказаної квартири строком на 12 місяців. Згідно з актом приймання-передачі квартири, вона передана орендарю в хорошому стані, повністю укомплектована меблями і технікою. 26.12.2023 в квартирі сталася пожежа через несправність зарядної станції, що використовувалась орендарем. Сторони намагалися врегулювати питання щодо компенсації шкоди, яка є предметом спору, в позасудовому порядку, під час якого ОСОБА_2 виплатив ОСОБА_4 55420 грн 00 коп., однак ця сума не покрила заподіяної ним шкоди. За висновком експерта від 29.07.2024 № С-24049, дійсний розмір матеріальної шкоди внутрішньому оздобленню, завданої внаслідок пожежі у квартирі ОСОБА_3 , становить 134277 грн 00 коп., а згідно з висновком від 05.08.2024 № С-24051, дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження набору меблів для кухні, кондиціонера, стелажа, люстри, торшера і двох бра у цій квартирі становить 51242 грн 00 коп. Тож загальний розмір шкоди становить 185519 грн 00 коп. З урахуванням сплаченої відповідачем суми 55420 грн 00 коп. на її відшкодування позивач просить стягти 130099 грн 00 коп. ОСОБА_2 не бажає добровільно відшкодувати ці кошти.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позивачем не доведено вину відповідача у заподіянні шкоди.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 – адвокат Новик М.С. просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про задоволення позову. Доводи скарги зводяться до того, що винні дії ОСОБА_2 підтверджує його поведінка - визнання обов`язку по її відшкодуванню ОСОБА_4 . Так:
- з скріншотів листування позивача з відповідачем вбачається обумовлення ними виплати відповідачем позивачеві компенсації за заподіяну шкоду, про яку йдеться;
- має місце часткова сплата ОСОБА_2 . ОСОБА_4 вартості ремонту для ліквідації наслідків, спричинених пожежею, що є об`єктом судового розгляду;
- із змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відшкодування відповідачем шкоди, про яку йдеться, припинено внаслідок втрати відповідачем джерела прибутку, невиправдано дороговартісного ремонту й перевищення вартості виконаного ремонту розміру реально заподіяної шкоди та що виплаченої відповідачем суми достатньо для її відшкодування;
- ОСОБА_2 не доведено, що пожежа, яка сталася в квартирі АДРЕСА_1 , виникла не з його вини.
У відзиві на апеляційну скаргу останній просить її відхилити, а рішення суду І інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 – адвокат Новик М.С. підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_2 просив її відхилити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.
У справі встановлено таке.
З 16.01.2014 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. за реєстровим № 193, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2014 за № 16225287 (арк. 6-7, 8).
09.09.2023 ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) уклали договір оренди вказаної квартири, за умовами якого (копія договору на арк. 9, 55-56):
- орендодавець надав її орендареві та членам його родини в користування строком на 12 місяців (п. 1.1);
- орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання правил користування жилим приміщенням, утримання будинку й прибудинкової території (підп. 3.1.1 п. 3.1);
- у підп. 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 договору визначено, що орендар у встановленому законом порядку відшкодовує орендодавцеві матеріальний збиток, заподіяний у результаті невиконання обов`язків, передбачених підп. 2.2.1 (використовувати здану йому квартиру за призначенням), підп. 2.2.2 (дотримуватись правил користування житловими приміщеннями, утриманням житлового будинку й прибудинкової території в Україні) п. 2.2 цього договору; пошкодження майна, що виникли з вини орендаря, усуваються орендарем за свій рахунок у всіх випадках, навіть при сумі збитків, яка перевищує страховий платіж.
В той же день - 09.09.2023, сторони підписали акт приймання-передачі квартири, в якому визначено стан квартири в момент її передачі як хороший та перелік меблів і техніки, яка передається (копія акта – арк. 10, 57-58).
Відповідно до акта про пожежу від 26.12.2023, що складений провідним інспектором ВНЗС ЧРУ ГУ ДСНС України у Чернігівській області у присутності позивача й відповідача, в цей день о 20 год 40 хв у вказаній квартирі сталася пожежа через коротке замикання електромережі. Пожежею пошкоджено облицювання стін та стелі на площі 20 кв. м, паркет на площі 10 кв. м, кондиціонер, люстру, настільний світильник (копія акта на арк. 11, 49).
Паперові копії скріншотів листування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідчать про те, що останній визнавав свою вину у виникненні пожежі, що є об`єктом судового розгляду, та що він частково відшкодував завдану нею шкоду позивачу у добровільному порядку (арк. 14-17, 53-54).
Згідно з висновком експерта С-24049 експертної фірми «Еталон» від 29.07.2024, дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внутрішньому оздобленню внаслідок пожежі у квартирі АДРЕСА_1 , становить 134277 грн 00 коп. (арк. 18-25).
Відповідно до висновку експерта С-24051 експертної фірми «Еталон» від 05.08.2024, дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження набору меблів для кухні, кондиціонера, стелажа, люстри, торшера і двох бра у вказаній квартирі становить 51242 грн 00 коп. (арк. 26-31).
В добровільному порядку відповідач відшкодував позивачу 55420 грн 00 коп., що підтверджується наданими обома сторонами копія платіжних інструкцій (арк. 31-32, 59-66).
Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.
Нормами ЦПК України приписується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ч. 1, 12 ч. 3); обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ч. 2).
Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до ст. 86 ГПК України (ст. 89 ЦПК України) за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Це зауважила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21(пп. 35-38). Оскільки листування позивача та відповідача у месенджері Vіbеr надані обома сторонами та відповідають одне одному за змістом, у них зафіксовано визнання ОСОБА_2 факту пошкодження ним майна ОСОБА_3 , то суд не може відхилити це листування як доказ у справі. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 цього Кодексу, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 тієї ж статті).
У частині 1 ст. 815 ЦК України зазначено, що наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані.
Підпунктом 2 п. 2.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (з наступними змінами) передбачено, що за стан внутрішньобудинкових електричних мереж багатоквартирного будинку (від вводу в будинок до відхідних клем вузла вимірювання побутового споживача) відповідає власник (балансоутримувач) цих мереж. Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності у багатоквартирному будинку встановлюється: між власником мереж багатоквартирного будинку та власником вузла обліку побутового споживача, розміщеного у квартирі, - на вхідних клемах вузла вимірювання.
З наведеного у попередніх 4 абзацах і припису підп. 3.1.1 п. 3.1, підп. 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 укладеного сторонами договору оренди випливає, що законодавство, яке регулює спірні правовідносини, передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, якщо у ході розгляду справи вона не спростована, тобто ця презумпція є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на це та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Тож для відмови у задоволенні позову відповідач має надати суду докази, що шкоду, про яку йдеться у позовній заяві, ОСОБА_4 завдано не з його вини. Але таких суду не надано. В той же час у справі вищеописаними належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами встановлено, що:
- пожежа, що є об`єктом судового розгляду, сталася у зв`язку з коротким замиканням;
- листування у месенджері Vіbеr ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчить, що ОСОБА_2 визнав свою вину у завданні позивачеві шкоди, про яку йдеться, і у зв`язку з цим він частково сплатив вартість ремонтних робіт в пошкодженій цією пожежею квартирі;
- розмір матеріальної шкоди, визначений вищезазначеними висновками експертів, ОСОБА_2 у ході розгляду справи не спростував, тож в силу ст. 106 ЦПК України вони є допустимими доказами у справі, і апеляційний суд не має підстав їх відкинути. 
Розглядаючи справу, місцевий суд припустився порушення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову.
В порядку ст. 141 ч. 13, ч. 2 п. 2 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 належить стягти судовий збір у сумі 1300 грн 99 коп., сплачений при поданні позовної заяви (квитанція на арк. 1), 10000 грн 00 коп. витрат за проведення експертного дослідження (копії платіжних інструкцій на арк. 25, 30) та 1951 грн 49 коп. - судовий збір, справлений з апеляційної скарги (квитанція на арк. 75).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Новика Максима Сергійовича задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року скасувати; позов ОСОБА_3 задовольнити.
Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 130099 (сто тридцять тисяч дев`яносто дев`ять) грн 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 3252 грн 48 коп. витрат по сплаті судового збору та 10000 грн 00 коп. витрат за проведення експертних досліджень, а разом 143351 грн 48 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий:                                          Судді: