П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/8524/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.                                  Дата і місце ухвалення: 11.07.2025р., м. Одеса                                                                        	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах податкової міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р.;
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, зарахувати до стажу служби (роботи) ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж його служби в податковій міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14.03.2025р. він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо зарахування стажу служби в податковій міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р. до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, який дає право на доплату за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки працівникам Державного бюро розслідувань. Однак, листом від 19.03.2025р. відповідач відмовив у відповідному зарахуванні з посиланням на те, що до стажу (роботи) в Державному бюро розслідувань зараховуються періоди роботи, до яких служба в податковій поліції не входить. Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною та зазначав, що до стажу служби (роботи) в ДБР та стажу служби в поліції слід враховувати службу в податковій міліції, як тотожну із службою в органах внутрішніх справ, враховуючи, що за приписами ч.1 ст.24 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та ст.ст. 353 та 356 ПК України передбачалося, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу його служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах податкової міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р.
Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, зарахувати до стажу служби (роботи) ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж його служби в податковій міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р.
Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1 211,20 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 11.07.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посланням відповідача на те, що п.п.2.2.2 п.2.2 Розділу 2 Інструкції про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом ДБР №524 від 08.10.2021р., визначено, що до стажу служби (роботи), що дає право на отримання доплати за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», та час проходження служби в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу. Натомість, у наведеному в частині другій статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» переліку видів служби та періодів роботи, що зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в органах податкової міліції. 
Апелянт стверджує, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який  дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, не можуть бути застосовані положення Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», оскільки норми вказаного Закону підлягають застосуванню лише для визначення вислуги років для цілей призначення пенсії за вислугу років. Стаж служби в поліції та стаж вислуги років не є ідентичними правовими поняттями. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що починаючи з 02.03.2021р. по теперішній час ОСОБА_1 проходить службу (роботу) в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, на посадах начальницького складу.
Позивачу присвоєно спеціальне звання старшого начальницького складу «майор Державного бюро розслідувань».
14.03.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо зарахування його стажу служби (роботи) в органах податкової міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р. до стажу служби (роботи) в ДБР, який дає право на доплату за вислугу років.
З Протоколу №3 ДСК від 18.03.2025р. засідання Комісії з обчислення та встановлення стажу особам рядового та начальницького складу вбачається, що в ході розгляду рапорту позивача Комісія встановила, що дійсно в матеріалах особової справи ОСОБА_1 наявні документи, які підтверджують його службу в органах податкової міліції у період з 16.02.2010р. по 02.04.2018р. Водночас, Комісія констатувала, що нормами підпункту 2.2.2 пункту 2.2 Розділу 2 Інструкції №524 передбачено, що до стажу служби, зараховуються періоди, визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», та час проходження служби в ДБР на посадах рядового та начальницького складу. У наведеному в частині другій статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» переліку видів служби та періодів роботи, що зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в органах податкової міліції
Листом від 19.03.2025р. Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, повідомило ОСОБА_1 , що Комісією прийнято рішення про відсутність на даний час правових підстав для зарахування йому до стажу роботи періодів проходження ним служби (вислугу років) в органах податкової міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування спірного періоду до стажу роботи в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, визнав обґрунтованими доводи позивача, що на осіб рядового і начальницького складу податкової міліції поширюються порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а отже і поліцейськими. А відтак, за висновками суду, стаж служби в податковій міліції підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції та, відповідно, до стажу роботи в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань закріплені в Законі України «Про державне бюро розслідувань» від 12.11.2015р. №794-VIII (далі - Закон №794-VIII).
Згідно ст.1 Закону №794-VIII Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.
Відповідно до ч.ч.2, 5-6 статті 14 Закону №794-VIII служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань визначається цим Законом, Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами.
На осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань поширюється Дисциплінарний статут Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно ч.2 ст.19 Закону №794-VIII особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.
Підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Розділу 2 Інструкції про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом ДБР №524 від 08.10.2021р., визначено, що до стажу служби (роботи), що дає право на отримання доплати за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», та час проходження служби в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу.
Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України (далі – Закон №580-VIII).
Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частиною другою  статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони ;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Згідно ч.3, ч.4 ст.78 Закону №580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Таким чином, п.3 ч.2 ст.78 Закону №580-VIII передбачено зарахування до стажу служби в поліції служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Статтею 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. №509-ХІІ було визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Згідно ч.1 ст.24 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Законом України від 05.07.2012р. №5083-VI визнано таким, що втратив чинність, Закон №509-ХІІ та внесено зміни до Податкового кодексу України.
Статтею 348 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час проходження позивачем служби в податковій міліції) було визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Відповідно до п.353.1 ст.353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Пунктом 356.1 статті 356 ПК України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Верховний Суд у постанові від 22.12.2022р. у справі №380/8659/20 дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Аналізуючи вищевказані нормативні приписи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж служби в органах податкової міліції прирівнюється до стажу проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно, періоди проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду зараховуються до стажу служби у поліції.
Враховуючи вищевказане, оскільки на службу в Державному бюро розслідувань поширюються соціальні гарантії, передбачені для працівників органів Національної поліції, які, в свою чергу, прирівнюються за правовим статусом до працівників служби податкової міліції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у ОСОБА_1 права для зарахування періодів його роботи у податковій міліції з 16.02.2010р. по 02.04.2018р. до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                           Повний текст судового рішення виготовлений 26 серпня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                       О.В. Лук`янчук