УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року
м. Київ
справа № 287/645/24
провадження № 51-4047 впс 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 287/645/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5               ст. 191 КК України,  з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 287/645/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5               ст. 191 КК України, із Звягельського міськрайонного суду Житомирської області до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.
У клопотанні захисник  ОСОБА_4 вказує, що вказане кримінальне провадження надійшло до Олевського районного суду Житомирської області та, в подальшому згідно ухвали Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року, на підставі ст. 34 КПК України, було направлено до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для розгляду, який згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» перейменовано на Звягельський міськрайонний суд Житомирської області. При цьому, згідно обвинувального акту, 09 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 затверджено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_9 як іпотекодавець передала ТОВ «ДВА ЕС» в заставу нежитлові приміщення, які після цього незаконним шляхом перейшли у власність іпотекодавцю. Тому захисник стверджує, що місцем вчинення останніх дій, що утворюють об'єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є робоче місце вказаного нотаріуса у Печерському районі м. Києві (вул. Дорошенка, 4/47), що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з                           24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, який наразі продовжено.
Відповідно до ч. 9 ст. 615 КК України в редакції Закону України від 27 липня                  2022 року № 2462-IX «Про внесення змін до Кримінальногопроцесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану», який набрав чинності 25 серпня 2022 року, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
З інформації, наданої Звягельським міськрайонним судом Житомирської області на запит Верховного Суду, до вказаного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 287/645/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5               ст. 191 КК України. Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.
При цьому, як слідує із копії обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5                ст. 191 КК України.
Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК України, визначений законодавцем як матеріальний, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розповсюдження визначеним майном.
Отже, приймаючи до уваги специфіку конструкції складу злочину - заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем - слід зазначити, що настання суспільно небезпечних наслідків, які супроводжуються втратою власником можливості реалізувати право володіти, користуватися та розпоряджатися майном та, відповідно, спричиненням йому на цій підставі майнової шкоди є обов`язковою ознакою складу злочину. Заволодіння майном вважається закінченим з моменту відчуження, витрачання майна. У конкретному провадженні мова йде про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Як слідує із копії обвинувального акта, 26 грудня 2014 року державний реєстратор ОСОБА_10 , не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в адміністративній будівлі реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області у м. Олевську Коростенського району Житомирської області                             (вул. Володимирська, 2), виготовила витяг з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 31777222, відповідно до якого власником частини нежитлового приміщення торгівельного центру «Уборть», яке розташоване у м. Олевську Коростенського району Житомирської області                                        (вул. Б. Хмельницького, 1), є ТОВ «ДВА ЕС».
Таким чином, оскільки оформлення вищевказаного витягу на нерухоме майно та заволодіння вказаним майном відбулося у м. Олевську за місцем його розташування, кримінальне правопорушення було закінчено в межах територіальної юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області, куди і було направлено дане кримінальне провадження для розгляду.
З копій матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року задоволено подання голови Олевського районного суду Житомирської області та направлено вказане кримінальне провадження до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області (нині Звягельського міськрайонного суду Житомирської області).
Враховуючи зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вбачається підстав для передачі вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У зв`язку з цим клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження                    № 287/645/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та                      ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5              ст. 191 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення немає.
Керуючись ст. 34, ч. 9 ст. 615 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого                 ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження                      № 287/645/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та                   ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5                   ст. 191 КК України,  з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                   ОСОБА_3