ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/6927/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,       
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 ОСОБА_1  	
на ухвалу  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 26.03.2025р.  у справі №160/6927/25	
за  позовом:	ОСОБА_1  	
до:   про:	Голови Державної служби України з питань праці Дегнери Ігоря Анатолійовича Державної служби України з питань праці  визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу,- 	

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025р. ОСОБА_1  звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Голови Державної служби України з питань праці Дегнери І.А., Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним  наказу / а.с. 1-6/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 26.03.2025р. у справі №160/6927/25 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду  позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Державної служби України з питань праці Дегнери І.А., Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу повернуто /а.с. 46-47/.
Позивач – ОСОБА_1 ,   не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, подав  безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, зареєстровану судом апеляційної інстанції 08.04.2025р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, направити справу  для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2025р. у справі №160/6927/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 26.03.2025р. у справі №160/6927/25 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 29.05.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025р. у справі №160/6927/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 10.06.2025р.,   про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.
Відповідач, у письмовому   відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 26.03.2025р. у даній справі залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.          
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, повертаючи позову заяву, суд першої інстанції виходив з того, що з дня отримання оскаржуваного наказу 05.12.2024р. позивачу було відомо про порушення своїх прав, проте позивач звернувся до суду з цим позовом лише 04.03.2025р., пропустив  місячний строк звернення до суду.
Судом першої інстанції зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду причини визнані неповажними.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ,  позивач у справі   який є першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, якого наказом  Державної служби з питань праці «Про внесення змін до наказу Держпраці від 17.01.2022р. №29» від 28.11.2024р. №199 призначено головою комісії з ліквідації ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025р. у справі №160/6927/25 адміністративний позов  залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду обґрунтованої заяви/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.
Позивачем до суду першої інстанції подано заяву  на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 10.03.2025р. у справі №160/6927/25, про поновлення строку звернення до суду,  яка зареєстрована судом першої інстанції 20.03.2025р.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025р. у справі №160/6927/25  відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Державної служби України з питань праці Дегнери І.А., Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу  повернуто позивачу, і саме ця ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного перегляду. 
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.1  ст.122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч.5  ст.122 КАС України  обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, проходження публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2019р. у справі №520/2559/19 та від 20.02.2020р. у справі № 520/3809/19.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду установлені статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).
Отже, в даному  випадку, отримавши позовну заяву та установивши, що позивачем пропущено строк звернення до суду, суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху та запропонував позивачу на виконання частини першої статті 123 КАС України навести поважні причини пропуску строку звернення до суду.
Відтак, судом першої інстанції дотримане процесуальній обов`язок, установлений ч.1 ст.123 КАС України, а тому доводи апелянта про порушення судом першої інстанції приписів ч.1 ст.123 КАС України та передчасність повернення позову є безпідставними.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги та надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з предмету позову, позивачем оскаржується наказ Державної служби з питань праці     «Про внесення змін до наказу Держпраці від 17.01.2022 №29» від 28.11.2024р. №199.
Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом позивач звернувся 04.03.2025р., що свідчить про пропуск місячного строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Стосовно доводів позивача щодо строку звернення до суду, колегія суддів вважає зазначити наступне.
Фактично доводи апелянта зводяться до того, що    оскаржуваним наказом від 28.11.2024р. №199 його, як першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, державного службовця, призначено на посаду Голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, тобто даний наказ  стосується питання призначення на посаду  державного службовця та  не стосується питання прийняття на публічну службу, отже спір відноситься до проходження позивачем державної служби, що у разі порушення працівник має право звернутися до суд з позовом у строком передбачений ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України,  
З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до Закону України «Про державну службу» Державна служба є видом публічної служби. Публічна служба - це ширше поняття, що включає в себе як державну службу, так і муніципальну службу та інші види діяльності, пов`язані з виконанням суспільних функцій.   Державна служба, зокрема, є професійною діяльністю осіб на посадах в державних органах, спрямованою на виконання завдань і функцій держави.  
Позивач отримав оскаржуваний наказ 05.12.2024р., а з цим позовом звернувся до суду 04.03.2025р.
Позивачем не приведено будь-яких обставин, які свідчать про поважність причин пропуску такого строку саме після отримання їм  05.12.2025р. оскаржуваного наказу .
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що позивачем пропущено  строк звернення до суду з 05.12.2024р.  та прийняв обґрунтоване рішення про повернення позовної заяви.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу від 26.03.2025р. про повернення адміністративного позову позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, а тому враховуючи, що ця ухвала постановлена  без порушень норм чинного процесуального законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування, тому  ухвалу суду від 26.03.2025р. необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 26.03.2025р.  у справі №160/6927/25 – залишити без змін
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її ухвалення,  та може бути оскаржена у строки та в порядку  встановлені ст. 329,331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано 16.06.2025р.    
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова