ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №317/545/245                 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/582/25                                         Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Вартанової Г.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 березня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 місяці,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 21 січня 2025 року о 13 год. 43 хв., на автодорозі с.Високогірне-с.Зеленопілля, 500 м до с.Високогірне у Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №72100550, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Вартанова Г.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає про притягнення ОСОБА_1 двічі за одне й те саме правопорушення, що суперечить ст.61 КУпАП. 
Зауважує, що 20 березня 2025 року постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУПАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Отже, ОСОБА_1 фактично було притягнуто до відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці за одне й те саме порушення двічі.
Вказує, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні заяви сторони захисту про об`єднання двох проваджень.
Окрім того, зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту у проведенні судового засідання у режимі відео конференції.
Звертає увагу на те, що справа була розглянута судом першої інстанції без присутності ОСОБА_1 .
Також, захисник вказує, що судом було проігноровано те, що на сьогоднішній день взагалі не може бути винесено рішення по суті, оскільки ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення до Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі за ЄУН: 195/2027/22.

В судове засідання, призначене на 20 червня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисник-адвокат Вартанова Г.М., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
На адресу Запорізького апеляційного суду 20 червня 2025 року від захисника-адвоката Вартанової Г.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі самого ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Вартанової Г.М., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,  підтверджується відомостями, що містяться:
- в протоколі по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №226606 від 21 січня 2025 року, згідно з яким, 21 січня 2025 року о 13 год. 43 хв., на автодорозі с.Високогірне-с.Зеленопілля, 500м до с.Високогірне у Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №72100550, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП;
- в постанові державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) від 15 листопада 2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ( ОСОБА_1 ) у праві керування транспортними засобами; 
- відеозаписом події.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
З висновками суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 в суді першої інстанції участі не брав.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Вартанова Г.М., також не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від захисника-адвоката Вартанової Г.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі самого ОСОБА_1 . 
На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Вартанової Г.М., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідаючи на доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про те що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та про об`єднання матеріалів двох проваджень, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність при розгляді справи осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП не є обов`язковою.
Те, що, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та відмовив у задоволенні клопотання захисника про проведення судового засідання у режимі відео конференції із захисником та зупинення розгляду справи до моменту ухвалення Томаківським районним судом Дніпропетровської області рішення щодо об`єднання проваджень тощо, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
В свою чергу, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи Запорізьким районним судом Запорізької області. За клопотаннями сторони захисту розгляд справи неодноразово відкладався, проте у жодне з призначених судових засідань сам ОСОБА_1 не з`явився. 
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено безумовного скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи його захисника.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, зокрема і право на захист, проте, до суду апеляційної інстанції останній також не з`явився та правильність висновків суду першої інстанції не спростував.
Що стосується доводів захисника-адвоката Вартанової Г.М., викладених в апеляційній скарзі, щодо подвійного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить ст.61 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Як зазначено вище, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №226606 від 21 січня 2025 року, згідно з яким, 21 січня 2025 року о 13 год. 43 хв., на автодорозі с.Високогірне-с.Зеленопілля, 500м до с.Високогірне у Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №72100550, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.
До протоколу, окрім іншого, додано копію постанови державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) від 15 листопада 2024 року, якою встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості по сплаті аліментів за період з 28 жовтня 2023 року по 01 листопада 2024 року.
В цій постанові зазначено, що постановою від 22 червня 2023 року відкрито виконавче провадження №72100550 з примусового виконання виконавчого листа №195/2027/22 виданого 22 червня 2023 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання, у зв`язку з навчанням, у розмірі частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2022 року і до закінчення навчання, тобто до 16 червня 2025 року. З дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі, що складає – 124535,89 гривень, сукупний розмір якої, згідно з розрахунком від 15 листопада 2024 року за період з 28 жовтня 2023 року по 01 листопада 2024 року, перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.
В свою чергу, відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з ч.3 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Відповідно до матеріалів справи та постанови суду, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 21 січня 2025 року, тобто на час дії вищезазначеної постанови державного виконавця про встановлення обмежень боржника ( ОСОБА_1 ) у праві керування транспортними засобами.
Згідно з відеозаписом, що долучений до протоколу, ОСОБА_1 не заперечував факту його обізнаності про наявність постанови державного виконавця про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з винесеною щодо нього постановою про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та оскаржив її в установленому законом порядку, матеріали справи не містять.
Також, матеріали справи не містять відомостей і про те, що станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 виконавче провадження було завершено та щодо останнього було скасовано тимчасове обмеження у праві його керування транспортними засобами.
З долученої до апеляційної скарги копії постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року убачається, що ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, а саме: стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №202018 від 21 грудня 2024 року за те, що він, 21 грудня 2024 року о 17:30 в с.Оршівці на дорозі Н-10,204 км., керував транспортним засобом Renault Master НОМЕР_2 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою ДВС Нікопольського району номер ВП 72100550 від 22 червня 2023 року, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» - Основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.126 КУпАП.
Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, на накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.
В свою чергу, наразі ОСОБА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №226606 від 21 січня 2025 року, інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, яке мало місце 21 січня 2025 року. 
Тобто, вказані вище протоколи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 були складені з приводу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, вчиненого у різні періоди часу, за різних обставин, місці, тощо, що не може вважатись подвійним притягненням до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, як про це стверджує сторона захисту. Навпаки, вказані обставини поза розумним сумнівом підтверджують те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами строком на 3 місяці і достовірно знаючи про винесення стосовно нього постанови державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) від 15 листопада 2024 року, оскільки стосовно нього раніше вже складався протокол серії ЕПР1 №202018 від 21 грудня 2024 року за ч.3 ст.126 КУпАП, знову керував транспортним засобом, чим вчинив аналогічне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.
Те, що  ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд заочного рішення до Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі за ЄУН №195/2027/22, що підтверджується відомостями, наданими стороною захисту, жодним чином не спростовує правильності висновків суду першої інстанції та не вказує на безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, з підстав, наведених вище.
Будь-яких клопотань щодо витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, від сторони захисту в т.ч. ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень. 
Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Вартанової Г.М. залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 березня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.3 ст.126 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 317/545/25