ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

26 червня 2025 року
м. Харків

справа № 636/6447/24
провадження № 22-ц/818/2411/25

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №636/6447/24 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківгаз Збут” за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 19 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Гуменного З.І., -
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.
       Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19 грудня 2024 року заяву Чугуївського міського суду Харківської області від 19 грудня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, скасувати судовий наказ Чугуївського міського суду Харківської області від 04 вересня 2024 року.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з цим вважає ухвалу суду несправедливою, незаконною та підлягає скасуваню. Зазначає, що розгляд справи в наказному провадженні передбачає відсутність спору, а заява про скасування судового наказу за відсутності умов її повернення підлягає задоволенню без надання оцінки обгрунтованості підстав, зазначених заявником. Таким чином, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевірити начвні матеріали справи, то відповіднга заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Повертаючи заяву заявника без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано жодних доказів відсутності заборгованості перед стягувачем, доведення повної або часткової необгрунтованості вимог стягувача, а отже заява не відповідає вимогам ч. 6 ст. 170 ЦПК України.
Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
       Частинами 1, 3 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
       Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
       Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.
       Наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
       Отже, наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Судом встановлено, що 04 вересня 2024 року Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю “Харківгаз Збут” про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 14247, 86 грн та судовий збір в сумі 302 грн.80 коп.
       13 грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу від 04.12.2024 року у справі № 636/6447/24.
       Як на підставу заявлених вимог про скасування судового наказу, ОСОБА_1 зазначила, що судовим наказом порушено її права. При постановленні судового наказу судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, обставини, що суд першої інстанції вважав встановленими недоведені, вимоги стягувача є необгрунтованими. Зазначає, що вона не укладала ніяких договорів з ТОВ “Харківгаз Збут” та раніше заявник ніколи не пред`являв вимог щодо будь-яких боргів. Зазначає, що стягувачем не надано документів, що вказують на правильність та безспірність розрахунків і застосування тарифів на відповідні послуги.
       Процесуальні питання видачі судового наказу та його скасування врегульовано ст. ст. 160-173 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що регулюють наказне провадження у цивільних справах.
       Частиною 3 ст.167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.
       Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
       Відповідно до вимог ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має містити:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;
4) наказ, що оспорюється;
5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
Заява підписується боржником або його представником.
       До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Таким чином одне лише зазначення у заяві про скасування судового наказу про незгоду зі стягненням заборгованості, не можна вважати виконанням вимог ст.170 ЦПК України.
       Частиною 6 ст.170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
       Враховуючи, що заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам ч. 6 ст. 170 ЦПК України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про повернення заяви про сткасування судового наказу за спожитий природний газ без розгляду.
       Повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права боржника на повторне звернення до суду з заявою, яка оформлена відповідно до вимог ст. 170 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 19 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова