ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року	Львів	Справа № 460/2321/24 пров. № А/857/6092/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Курильця А.Р. Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 рок (ухвалене головуючим суддею Гудима Н.С. у м. Рівне) у справі № 460/2321/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення від 14.12.2023 №8/105537 про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 48037,15грн за період з 01.07.2023 по 30.11.2023; 
зобов`язати повернути кошти неправомірно утриманої пенсії на підставі рішення від 14.12.2023 №8/105537 про утримання надміру виплачених сум пенсій.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідачем протиправно проводиться стягнення коштів з його пенсійних виплат, оскільки чинним законодавством України визначено тільки дві самостійні умови за яких з пенсіонера може бути стягнута сума пенсії, сплачена надміру, а саме: внаслідок зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера або внаслідок рахункової помилки. Однак позивач вважає, що з його боку не допущено зловживань в розумінні закону.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.12.2023 №8/105537 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в розмірі 48037,15грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повернути   ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії на підставі рішення від 14.12.2023 №8/105537.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що будь-яких доказів про зловживання з боку позивача або подання ним недостовірних відомостей при зверненні з заявою про перерахунок пенсії відповідачем не надано. Факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі №460/2976/2023, яке набрало законної сили 13.06.2023, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2023 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.02.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Відповідач 14.12.2023 прийняв рішення №8/105537 про утримання надміру виплачених сум пенсії з позивача в сумі 48037,15грн за період з 01.07.2023 по 30.11.2023, у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування.
Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.12.2023 за №1700-0503-8/105537 повідомило позивача, що у зв`язку з працевлаштуванням, виникла переплата пенсії за період з 01.07.2023 по 30.11.2023 у сумі 48037,15грн. Разом з тим, запропоновано добровільно вирішити питання про повернення надмірно виплачених коштів на рахунок Пенсійного фонду, у разі якщо кошти не надійдуть на рахунок Пенсійного фонду України протягом  місяця переплата пенсії буде утримуватись по 20% від розміру пенсійної виплати щомісячно до повного погашення.
Довідкою від 16.01.2024 №129, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 підтверджується, що позивач прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 23.06.2023 по теперішній час.
Листом від 06.02.2024 за №1700-0202-8/7599 відповідач повідомив, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі №460/2976/23, окремої ухвали від 22.08.2023 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру  відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2023 по 30.06.2023, нараховано доплату  в сумі 58867,42грн (з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням періоду працевлаштування), яка буде виплачена ОСОБА_1 за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статей 23, 116 Бюджетного кодексу України. З 01.07.2023  пенсія ОСОБА_1 виплачувалася в розмірі, визначеному з урахуванням судових рішень у справі №460/2976/23, а саме: з 01.07.2023 по 31.08.2023 – 6881,23грн, у тому числі 5368,00грн (2684,00грн х 2) – підвищення відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням норм пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII, з 01.09.2023 по 30.11.2023 – 14913,23грн, у тому числі 13400,00грн (6700,00грн х 2) - підвищення відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на виконання судового рішення. У листі вказано, що  згідно з матеріалами пенсійної справи, у грудні 2023 року за результатами звірки відомостей із реєстру застрахованих осіб у справу ОСОБА_1 внесено ознаку «працює» та проведено перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру з 01.07.2023. У січні 2024 року пенсія Янковському виплачена у розмірі, визначеному без урахування судових рішень, - 2093,00грн.  З лютого 2024 року розпочато відрахування з пенсійної виплати ОСОБА_1 у розмірі 20% від призначеного розміру пенсії (2093,00грн х 20% = 418,60грн) відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Переплата пенсії внаслідок працевлаштування ОСОБА_1 та неповідомлення про таке працевлаштування за період з 01.07.2023 по 30.11.2023 становить 48037,15грн.
Не погодившись із оскаржуваним рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсії з позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок та підстави повернення сум пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі – Закон 1788-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, що передбачено абз.1 ч.2 ст.50 Закону №1058-IV.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 103 Закону України №1788-ХІІ суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону 1788-XII є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 у справі 686/26486/14-а, та постановах Верховного Суду від 25.09.2018 у справі 340/644/15-а та від 21.02.2020 у справі 173/424/17(2-а/173/41/2017).
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7695.
Відповідно до п.3 Порядку №6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум за рішенням пенсійного органу лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Відповідно до ст. 102 Закону 1788-XII на пенсіонерів покладено обов`язок повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону 1058-IV передбачено, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Відповідно до п. 2.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).
Згідно з абз.2 п. 2.21 Порядку №22-1 у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання відповідної заяви згідно з цим Порядком.
Відтак статтею 50 Закону №1058-IV та положеннями вказаного порядку прямо передбачені дві умови за наявності яких підлягає відрахуванню (утриманню) надміру виплачена сума пенсії, зокрема з підстав: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 25.10.2021 у справі № 554/4736/17.
Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії (доплати) можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
Як вбачається із матеріалів справи, позивача з 23.06.2023 було мобілізовано до лав Збройних Сил України за призовом.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Законом України № 2105-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», яка була неодноразово продовжена.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII визначено, що мобілізація – це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Разом з тим, навіть отримання позивачем грошового забезпечення у зв`язку з мобілізацією не свідчить про його працевлаштування, оскільки він не проходить службу за контрактом, а поняття працевлаштування та призов на військову службу під час мобілізації не є тотожними.
Таким чином, ст.50 Закону № 1058-IV визначений вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсій, яких у ході розгляду справи встановлено не було, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення відповідача від 14.12.2023 №8/105537 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії в розмірі 48037,15грн, та, як наслідок про необхідність зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти, утримані з його пенсії на підставі спірного рішення. 
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідач, не навів у рішенні про утримання надміру виплачених сум пенсій  обґрунтованих обставин щодо зловживань з боку позивача, в розумінні Закону №1788. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи предмет спору, незначну складність справи, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року  у справі № 460/2321/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула