Справа № 167/125/25 	Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І. 	
Провадження № 22-ц/802/578/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 липня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13 березня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТзОВ «Цикл Фінанс» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 19 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 19 серпня 2023 року.
Підписанням кредитного договору позичальник власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання про повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачено кредитним договором.
Позивач також зазначав, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за договором у розмірі 62 380,58 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 33 549,89 грн; прострочена заборгованість по відсоткам – 0,69 грн; прострочена заборгованість по комісії – 28 830,00 грн.
28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТзОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу № 28/03/24, за умовами якого ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги як новий кредитор до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 380,58 грн, 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 13 березня 2025 року у цій справі позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 550,58 грн, з яких 33 549,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 0,69 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнуто з відповідача в користь позивача 1 302,77 грн судового збору та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.  Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 28 липня 2025 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов в висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з таких підстав.
Судом за матеріалами справи встановлено, що 19 серпня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір № 22033000528277, за умовами якого банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором (а. с. 64-68).
Згідно з пунктом 1.2 договору банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 37 200,00 гривень; строк кредитування 24 місяців, кінцева дата повернення кредиту - 19 серпня 2023 року, цільове призначення - на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у такому розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 19.08.2021 по 18.03.2022 - 7% суми кредиту, з 19.03.2022 по 18.09.2022 - 5,5% від суми кредиту, з 19.09.2022 по 18.03.2023 -4% від суми кредиту, з 19.03.2023 по 19.08.2023 - 2,25% від суми кредиту. У разі неповернення суми кредиту в терміни, встановлені договором (в дати, передбачені графіком платежів, в кінцеву дату повернення кредиту, або іншу дату, визначену банком у письмовій вимозі у випадку порушення клієнтом умов договору), клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі 56% процентів річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості на рахунок НОМЕР_1 .
Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро» (пункт 1.3 договору).
Згідно з наданим первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» розрахунком за договором № 22033000528277 від 19 серпня 2021 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором станом на 27 березня 2024 року складає 62 380,55 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 33 549,89 грн; прострочена заборгованість по відсоткам – 0,69 грн; прострочена заборгованість по комісії – 28 830,00 грн (а. с. 71, 72).
28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу № 28/03/24, за умовами якого ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором (а. с. 50-57).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 22033000528277 від 19 серпня 2021 року станом на дату укладання договору факторингу складає 62 380,58 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 33 549,89 грн – прострочена заборгованість по відсоткам – 0,69 грн; прострочена заборгованість по комісії – 28 830,00 грн (а. с. 45).
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, сторонами кредитного договору були погоджені тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Крім того судом встановлено, що позичальник належним чином не виконував своїх зобов?язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість за цим договором.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Сторона позивача подала суду розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.
Натомість будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, сторона відповідача суду не надала. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 550,59 грн, з яких 33 549,89 грн – заборгованість по тілу кредиту та 0,69 грн – заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення комісії, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач належним чином був повідомлений про відступлення права вимоги до останнього новому кредитору ТзОВ «Цикл Фінанс».
За положеннями статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові свої право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами 1, 2 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов?язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов?язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов?язку перед ним.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов?язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов?язання є належним.
Кредитний договір, укладений між відповідачем і АТ «Банк Кредит Дніпро» та договір факторингу, укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» і ТзОВ «Цикл Фінанс» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.
До своєї позовної заяви ТзОВ «Цикл Фінанс» через систему «Електронний суд» були долучені такі документи: кредитний договір № 22033000528277 від 19 серпня 2021 року; договір факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року; акт прийому – передачі Реєстру боржників від 28 березня 2024 року до договору факторингу № 28//03/24 від 28 березня 2024 року; акт прийому – передачі прав вимоги до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року; розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 22033000528277 від 19 серпня 2021 року (а. с. 64-68, 50-60, 71, 72).
Отже, позивач ТзОВ «Цикл Фінанс» надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора АТ «Банк Кредит Дніпро» до нового кредитора ТзОВ «Цикл Фінанс» відносно боржника ОСОБА_1 , а тому твердження відповідача щодо не доведення позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими і безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13 березня 2025 року у цій справі в оскарженій частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді