У х в а л а
5 серпня 2025 року
м. Київ
Справа № 524/2431/21
Провадження № 61-7790ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою Державної іпотечної установи (далі - скаржник), інтереси якої представляє адвокат Подольна Ольга Миколаївна (далі - адвокат),
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2025 року
у справі за позовом скаржника до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і
в с т а н о в и в:
1.           У березні 2021 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути 230 353,95 грн заборгованості за кредитним договором.
2.           25 жовтня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.
3.           19 травня 2025 року Полтавський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.
4.           22 червня 2025 року адвокат надіслала на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 19365/0/220-25 від 24 червня 2025 року), яку згідно з довідкою, яку склав того ж дня головний спеціаліст відділу забезпечення функціонування автоматизованого документообігу, не скріпила кваліфікованим електронним цифровим підписом. 
5.           4 серпня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказану касаційну скаргу повернув.
6.           22 червня 2025 року адвокат сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 19808/0/220-25 від 26 червня 2025 року), у якій просила скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
7.           Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою (вх. № 19808/0/220-25 від 26 червня 2025 року) слід відмовити.
7.1.       Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
7.2.       Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
7.3.       Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
7.4.       Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Ціна позову становить 230 353,95 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000 грн = 250 х 3 028,00 грн такого мінімуму, встановленого у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).
7.5.       Адвокат у касаційній скарзі вказала, що ця скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Мотивувала тим, що частина суддів Верховного Суду виступали на заходах, присвячених малозначним справам, а оскаржена постанова апеляційного суду «зводить нанівець всю плідну працю Верховного Суду з формування єдиної правозастосовчої практики з кредитних спорів».
7.6.       Верховний Суд вважає, що незгода з оскарженим судовим рішенням і таке узагальнене обґрунтування фундаментальності питання права, якого стосується касаційна скарга, не означає, що вона справді стосується питання такого рівня для формування єдиної правозастосовчої практики. Скаржник не обґрунтував у цій справі фундаментальність відповідного питання права. Можливий вплив на самого скаржника бажаного для нього висновку щодо застосування норм права не підтверджує таку фундаментальність.
7.7.       Наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначних справах можливо оскаржити у касаційному порядку, скаржник не мотивував. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
7.8.       Скаржник отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази на користь його позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є правомірною.
7.9.       Оскаржене судове рішення за загальним правилом у касаційному порядку переглянути не можна. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За таких умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній правомірній меті та не порушують сутність права скаржника на доступ до суду.
Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1.           Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою (вх. № 19808/0/220-25 від 26 червня 2025 року) Державної іпотечної установи на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2025 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2.           Копію ухвали надіслати особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко