ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/19/25 пров. № А/857/22397/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Носа С.П.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року (судді Андрусів У.Б. за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Львів) у справі № 380/19/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо переведення ОСОБА_1 з раніше призначеної їй пенсії на підставі ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 “Про державну службу”, п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 “Про державну службу”, Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 в редакції від 01.01.2020, на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком, передбачену Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 “Про державну службу”, п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 “Про державну службу”, Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 в редакції від 01.01.2020, та відновити її виплату, починаючи з 01.11.2024, на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 11.01.2024 №46/3 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 11.01.2024 №46/4, виданих Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року задоволено позов повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що з 11.01.2024 позивачку переведено на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону №889-VII, розмір якої обчислено з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.01.2024 №46/4 та №46/3. На виконання вимог постанови №823, якою внесено зміни до порядку №622, ОСОБА_1 з 01.11.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, унаслідок чого розмір пенсійної виплати становить 13800,34 грн., і у спірних правовідносинах пенсійний орган діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Покликається на постанови Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 745/458/16-а, від 28.10.2020, від 826/16182/18, від 14.01.2021 у справі № 616/25/17, від 19.01.2021 у справі № 644/4530/17.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Ппозивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. ОСОБА_1 з 11.01.2024 переведено на пенсію за віком згідно з Законом України “Про державну службу”.
За змістом рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 18.01.2024 №134550017788 позивачка має страховий стаж 42 років 7 місяців 29 днів, стаж державного службовця згідно з Законом №3723-ХІІ – 21 рік 10 місяців 7 днів; розмір пенсії з надбавками становить 27501,83 грн, з урахуванням максимального розміру до виплати призначено пенсію в сумі 23610,00 грн.
Обчислення пенсії проведено на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 11.01.2024 №46/3 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 11.01.2024 №46/4, виданих Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації.
У зв`язку з прийняттям постанови №823 ГУ ПФУ у Львівській області листом від 08.09.2024 №1300-5302-8/154804 звернулося до Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації щодо видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 11.01.2024 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2024 до 31.01.2024.
Листом від 17.10.2024 №12-вих.-33402-24 Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації повідомив про відсутність підстав для видачі нових довідок, оскільки довідки про заробітну плату державного службовця ОСОБА_1 видано та пенсія їй вже призначена. 
З 01.11.2024 ГУ ПФУ у Львівській області перевело позивачку на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, унаслідок чого розмір пенсійної виплати становить 13800,34 грн, що підтверджується рішенням від 22.10.2024 №134550017788 про перерахунок пенсії.
Листами від 19.11.2024 № 25614-27659/В-52/8-1300/24 та від 29.11.2024 №1300-5903-8/195209 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що пенсії призначені згідно з Законом України “Про державну службу” за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024, підлягають перегляду у зв`язку з прийняттям постанови №823.
Крім того, у цих листах відповідач зазначив, що звернувся із запитом до Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації щодо видачі на ім`я ОСОБА_1 довідок про заробітну плату державного службовця з урахуванням змін, внесених до порядку №622, проте у видачі таких довідок відмовлено. Зважаючи на це, ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.
Вважаючи дії відповідача щодо переведення на пенсію за віком, передбачену Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та проведення перерахунку пенсії протиправними, позивачка пред`явила цей позов до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 регулювалися Законом України від 19.12.1993 №3723-VIII “Про державну службу” (далі - Закон №3723-VIII).
01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ “Про державну службу” (далі - Закон №889-VІІІ).
Згідно з пп. 1 п. 2 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VІІІ, визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-VIII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у  п. 10 і 12 цього розділу.
За приписами п. 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону №3723-XI унормовано, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Такий  правовий висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 в справі №822/524/18.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 15.12.2020 в справі №560/2398/19, від 22.05.2024 у справі №500/1404/23.
Судом встановлено, що позивачкою дотримано всіх умов, необхідних для реалізації права на переведення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, а саме: позивачка досягла 61-річного віку, має понад 42 роки страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років, що підтверджується рішенням від 18.01.2024 №134550017788, яким позивачку на підставі її заяви з 11.01.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ.
Статтею 90 Закону №889-VІІІ унормовано, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
За правилами ч. 3 ст. 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Аналіз наведених нормативних приписів дозволяє виснувати, що переведення з одного виду пенсії на інший допускається за умови звернення особи з відповідною заявою. Підставою для такого переведення є документи, наявні в матеріалах пенсійної справи, або документи, отримані органами Пенсійного фонду.
Суд встановив, що позивачка 11.01.2024 звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. На підставі цієї заяви та доданих до неї документів ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення від 18.01.2024 №134550017788, яким позивачці з 11.01.2024 призначено пенсію за віком згідно з Законом України “Про державну службу”. 
Рішенням від 22.10.2024 №134550017788 відповідач перевів позивачку на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, яке здійснено відповідачем в односторонньому порядку, за відсутності згоди позивачки. Факт вираження нею волевиявлення у формі звернення до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про переведення на інший вид пенсії матеріалами справи не підтверджений. 
В матеріалах справи також відсутні додаткові документи, отримані ГУ ПФУ у Львівській області, які могли б бути підставою для здійснення переведення з одного виду пенсії на інший.
Водночас підставою для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” слугувала відмова Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації у видачі на ім`я ОСОБА_1 довідок про заробітну плату державного службовця з урахуванням змін, внесених до порядку №622, а тому відсутні правові підстави для переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, тому рішення від 22.10.2024 №134550017788 в цій частині є протиправним.
Оцінюючи проведений відповідачем перерахунок пенсії з урахуванням положень постанови №823, якою внесено зміни до порядку №622, суд враховує наступне.
Статтею 37 Закону №3723-VIII регламентовано, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 “Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб” затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - порядок №622).
За змістом п. 4 порядку №622 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: - посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); - розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; - у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; - матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
20.07.2024 набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 (далі – Постанова №823), якою внесені зміни до порядку № 622.
За змістом п. 3 Постанови №823 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.
Пунктами 5, 6 Порядку №622 зі змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 “Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям” (далі - постанова №1-3, яка була чинна на момент призначення пенсії позивачці відповідно до Закону№889-VІІІ).
Цією постановою затверджено форми таких довідок: - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Судом встановлено, що на підставі рішення відповідача від 18.01.2024 №134550017788 позивачку з 11.01.2024 переведено на пенсію за віком згідно з Законом України “Про державну службу”. Розмір пенсії з надбавками становить 27501,83 грн, з урахуванням максимального розміру до виплати призначено пенсію в сумі 23610,00 грн.
Обчислення пенсії здійснено на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 11.01.2024 №46/3 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 11.01.2024 №46/4, виданих Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, за формами, затвердженими постановою №1-3, які не скасовані та не відкликані, інформація, що наявна в них, не визнана недостовірною. Відповідач взяв до уваги зазначені довідки без зауважень та здійснив на їх підставі розрахунок пенсії позивачці.
У подальшому, відповідач, здійснивши в односторонньому порядку переведення  позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, провів її перерахунок, у зв`язку з прийняттям постанови №823, унаслідок чого розмір пенсійної виплати з 01.11.2024 становить 13800,34 грн, що підтверджується рішенням від 22.10.2024 №134550017788. 
Суд критично оцінює твердження відповідача, що пенсійна виплата позивачки підлягає перегляду відповідно до положень Постанови №823, оскільки ця постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час як позивачці призначено пенсію державного службовця в січні 2024 року. 
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто вони поширюють свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли після набрання нормативно-правовими актами чинності.
За змістом ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
У рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В абз. 6 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційний Суд України від 11.10.2015 №8-рп/2005 констатував, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 в справі №580/6509/23 сформував правовий висновок, згідно з яким зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Відтак, Порядок №622 зі змінами, внесеними Постановою №823, не підлягає застосуванню до правовідносин щодо призначення і перерахунку пенсій державних службовців, які були призначені до набрання чинності постановою № 823, тобто до 19.07.2024 включно.
Після проведеного відповідачем перерахунку у зв`язку із прийняттям Постанови №823 розмір пенсії позивачки з 01.11.2024 зменшився з 23610,00 грн до 13800,34 грн.
Суд звертає увагу на те, що пенсія за віком відповідно до Закону №889-VIII позивачці призначена з 11.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
Позивачка 11.01.2024 звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, що відповідачем визнається. З іншою заявою про переведення на інший вид пенсії позивачка до відповідача не зверталася. Натомість, відповідач самостійно здійснив переведення на пенсію відповідно до Закону №1058-IV за відсутності на те будь-яких правових підстав.
Ураховуючи положення ст. 58 Конституції України, Постанова №823 може стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.
Крім того, Постановою №823 пенсійним органам не надано повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.
Також, за правилами п. 5 Порядку №622 (у редакції постанови №823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Наведена норма чітко визначає, що довідки згідно з додатками 1-6 до Порядку №622 (в редакції постанови №823) видаються виключно для призначення пенсії і не можуть бути підставою для перерахунку вже призначених пенсій державних службовців, відповідно здійснюючи перерахунок пенсії позивачці з 01.11.2024, з урахуванням положень постанови №823, ГУ ПФУ у Львівській області діяло неправомірно.
За правилами ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивачки, слід зобов`язати відповідача перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VII, порядку №622 в редакції від 01.01.2020, та відновити її виплату, починаючи з 01.11.2024, на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 11.01.2024 №46/3 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 11.01.2024 №46/4, виданих Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, з урахуванням раніше виплачених сум. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 23.01.2018 у справі № 745/458/16-а, від 28.10.2020, від 826/16182/18, від 14.01.2021 у справі № 616/25/17, від 19.01.2021 у справі № 644/4530/17, оскільки правовідносини викладені у наведених постановах не є релевантними до правовідносин у цій справі, ці рішення ухвалені за інших фактичних обставин та з іншим правовим регулюванням.
Зокрема у постановах Верховного Суду у справах №745/458/16-а від 23.01.2018, №826/16182/18 від 28.10.2020, №616/325/17 від 14.01.2021, №644/4530/17 від 19.01.2021 правові висновки стосувалися відмови контролюючого органу здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті   37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 86 відсотків місячного заробітку, в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".
Таким чином, враховуючи те, що спір у цій справі стосується переведення особи на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3732-XII (відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3732-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу) та розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, Суд доходить висновку, що обставини справи, рішення у якій оскаржуються, та справ, зазначених скаржником з метою обґрунтування підстав касаційного оскарження, виникли за різних фактичних обставин, у різний період часу, з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.
Вказаний висновок відповідає ухвалі Верховного Суду від 30.01.2025 справа №140/3446/24.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 380/19/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Гуляк

                                                                                            С.П. Нос

Повний текст постанови складено 31.07.2025