УХВАЛА
06 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 308/14046/19
провадження № 61-9106ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., 
Синельникова Є. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петюшка Роман Васильович, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про визнання іпотечного договору припиненим,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - 
АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г. Д., в якому просила визнати іпотечний договір 
від 04 вересня 2007 року, укладений між нею і АТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г. Д., реєстровий номер 2127, припиненим, зняти накладені заборони та скасувати запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5628085 
від 08 вересня 2007 року та запис у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження 5628086 від 08 вересня 2007 року.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 
від 03 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 червня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненою іпотеку за договором іпотеки 
від 04 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 і АТ КБ «ПриватБанк», посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г. Д. за № 2127. Знято заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку від 08 вересня 2007 року № 5628086 та з Єдиного реєстру заборон на відчуження об?єктів нерухомого майна запису про обтяження від 08 вересня 2007 року № 5628085, тип обтяження - заборона на нерухоме майно. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Справа була переглянута Верховним Судом.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 жовтня 2022 року скасовано. У задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
16 липня 2025 року через підсистему Електронний суд представник 
ОСОБА_1 - адвокат Петюшка Р. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року (повний текст складено 13 червня 2025 року), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року було складено 13 червня 2025 року, а отже подання касаційної скарги 16 липня 2025року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови доставлено до електронного кабінету представника заявника в підсистемі Електронний суд  - 19 червня 2025 року, що підтверджується відомостями картки руху документу, сформованої у підсистемі Електронний суд ЄСІКС.
Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу, та наявні докази на підтвердження цих доводів, беручи до уваги дату доставки оскаржуваної постанови до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС, дійшла висновку, що пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки касаційна скарга, з урахуванням положень статті 124 ЦПК України, подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику копії постанови Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вимоги ухвали від 31 липня 2025 року виконані.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , після усунення недоліків, подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у справі № 308/19046/19.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/19046/19 за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про визнання іпотечного договору припиненим.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                   О. М. Осіян
                                                                                             Н. Ю. Сакара 
                                                                                            Є. В. Синельников