ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року	Львів	Справа № 300/3534/24 пров. № А/857/29783/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року (головуючий суддя: Скільський І.І., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 06.05.2024, звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні перерахунку пенсії, оформлену листом від 26.04.2024 за № 0900-0202-8/25418 про відмову в перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії з 23.01.2024, зарахувавши до стажу період її роботи з 01.01.2004 по 01.06.2022 у Комунальному некомерційному підприємстві Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Обґрунтовує позов тим, що 23.01.2024 зверталась до відповідача із проханням зарахувати у подвійному розмірі до її страхового стажу період роботи у закладі надання психіатричної допомоги з 01.04.2004 по 01.06.2022, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із незарахуванням цього стажу при призначенні пенсії та подальших проведених перерахунках. Однак, пенсійним органом було відмовлено у здійсненні такого перерахунку, оскільки чинне законодавство не передбачає зарахування стажу роботи у психіатричних закладах у подвійному розмірі після 01.01.2004. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що для зарахування до стажу періоду роботи по 01.06.2022 правових підстав немає, так як перерахунок по стажу проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) пенсії з урахуванням ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційні скарги подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 10.01.2018 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16-20).
Позивачка 23січня 2024 року через Портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області про перерахунок пенсії зарахувавши до страхового стажу період її роботи з 01.01.2004 по 01.06.2022 у Комунальному некомерційному підприємстві Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
До заяви про перерахунок пенсії позивачкою долучено серед іншого сканкопію довідки, виданої 17.01.2024 Комунальним некомерційним підприємством «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» за № 864, якою підтверджується та обставина, що позивачка з 11.12.1984 по 04.04.1988 та з 15.05.1992 по 01.06.2022 працювала зі шкідливими та важкими умовами праці (а.с. 31-32).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 24.06.2024 за № 0900-0202-8/25418 повідомило представника позивачки про відмову в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням до стажу періоду її роботи з 01.01.2004 по 01.06.2022 у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» у подвійному розмірі. В обґрунтування відмови відповідач посилається на те, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування стажу в подвійному розмірі особам, які працювали в психіатричних закладах охорони здоров`я до 01.01.2004, а після набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01.01.2004 зарахування стажу в подвійному розмірі із вказаної підстави законом не передбачено (а. с. 34).
Уважаючи відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії протиправною, позивачка, через уповноваженого представника, звернулася з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незарахування відповідачем до стажу позивачку у подвійному розмірі періоду роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 по 01.06.2022 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Перелік закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909).
За змістом розділу 2 «Охорона здоров`я» Переліку № 909, до закладів і установ охорони здоров`я відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри, аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи, медичні відділи протезних підприємств.
Згідно розділу 2 Переліку № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Згідно Приміток 2 і 3 до Переліку № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ; робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.
Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах;
Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до видів діяльності КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» Івано-Франківської обласної ради  належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).
Отже, КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» Івано-Франківської обласної ради як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні ст. 60 Закону № 1788 є закладом з надання психіатричної допомоги.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У пункті 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 від 10.11.1981 НОМЕР_1 , позивачка працювала:
- з 15.05.1992 по 05.09.2000 на посаді санітарки-ванниці в Обласній психлікарні № 2 (записи № 12-13);
- з 05.09.2000 переведена на посаду палатної молодшої медсестри Обласній психлікарні № 2 (записи № 14);
- з 01.07.2018 переведена молодшою медичною сестрою (санітаркою палатного) психіатричного відділення сестринського догляду № 3 (записи № 15);
- 01.06.2022 звільнена з роботи за власним бажанням (запис № 19) (а. с. 12-13).
Відповідно до довідки від 17.01.2024 № 864, виданої КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», ОСОБА_1 з 11.12.1984 по 04.04.1988 та з 15.05.1992 по 01.06.2022 працювала в КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», який з 01.09.2023 реорганізований шляхом приєднання в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради». Робота за цей період дає право на подвоєння стажу згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 31-32).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивачки з 01.01.2004 по 01.06.2022 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки протягом спірного періоду позивачка працювала у КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» Івано-Франківської обласної ради, тобто у лікарняному закладі призначеному для надання психіатричної допомоги, який, в розумінні ст. 60 Закону № 1788, є закладом з надання психіатричної допомоги.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивачки необхідно визнати протиправною відмову відповідача щодо зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 01.06.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 01.01.2004 по 01.06.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 23.01.2024 із урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі № 300/3534/24 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін