ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/853/25 Справа № 182/5334/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В. В., захисника Орлової Ю. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Орлової Ю. П., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року, якою, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2024 о 21-17 год. на автомобільній дорозі Н-23 227 км. Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КП «Томаківська ЦРЛ» відмовився, зафіксовано на бодікамеру № 798312, своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився захисник Орлова Ю. П. та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
Сторона захисту стверджує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
Наголошує, що вину ОСОБА_1 встановлено доказами які не було долучено до матеріалів адміністративної справи та не було у матеріалах справи 09.12.2024 коли підзахисний ознайомлювався з ними у суді, а саме в матеріалах справи були відсутні:направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; записи з камер зовнішнього відео спостереження ділянки автомобільної дороги H-23 227 км.
Захисник вважає, що ні суд, ні поліція не можуть долучати до матеріалів справи докази, яких не було при складанні адміністративного протоколу, та на їх підставі встановлювати вину у вчиненні правопорушення. Ті докази, що суд використав в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , не можуть бути визначені належними, оскільки отримані з непередбачених законом джерел, у непередбачений законом спосіб, зафіксовані у неналежній процесуальній формі, а тому відеодиск з записом з камери зовнішнього спостереження не може бути доказом у справі.
Сторона захисту стверджує що судом першої інстанції жодного разу не вказано на конкретний момент на відеозаписі з камери працівників поліції коли особі було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та направлено до закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_2 заявляє, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а порушення мови та ходи були викликані перенесеним інфарктом, ЧМТ після полону та станом хвилювання. За відсутності ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції не могли вимагати від водія проходження огляду на стан сп`яніння.
Захисник стверджує, що виходячи з відеозаписів з камер працівників поліції особі не було забезпечено право скористатися правовою допомогою. Під час затримання особі не роз`яснено її права, долучено докази яких не було під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, всі докази, отримані з моменту затримання, є неналежними та недопустимими за принципом “ плодів отруєного дерева”.
Наголошує, що ОСОБА_1 було формально запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції один раз запитав ОСОБА_1 чи буде той проходити огляд, але не дочекавшись відповіді констатував, що ОСОБА_3 відмовляється від надання пояснень, а не від огляду.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту доставлення ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я, що є підставою вважати, що працівники поліції були упереджені щодо особи водія, що випливає з непослідовних дій посадової особи, якою не було забезпечено проведення огляду водія в порядку встановленому законом.
ОСОБА_1 не конкретизували яким саме чином буде проходити огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, не проінформували, що у разі незгоди з результатом огляду на місці, він буде мати можливість пройти його в закладі.
Працівниками поліції не було складено та не вручалося направлення на огляд водія в заклад з метою виявлення стану сп`яніння.
Апелянт вказує на невідповідність у кількості відеодисків: у супровідному листі до апеляційного суду фігурував один диск, тоді як суд першої інстанції посилався на три диски.
З огляду на вищезазначені порушення (зокрема, порушення права на захист та процедури збору доказів), адвокат вважає, що всі докази, отримані з моменту затримання підзахисного, є недопустимими як "плоди отруєного дерева"

Позиції сторін в суді:
Адвокат Орлова Ю.П в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, строна захисту не заперечувала проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено за його відсутність, відповідно до ст. 268 КУпАП .

Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, щодо відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чиіншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння увстановленому порядку.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:
протоколом серії ААД № 797243 від 06.09.2024 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6810», в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду, що відповідно до ст.266 КУпАП зафіксовано на бодикамеру №798312;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2024, відповідно до якого зазначені виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода; особу до КП «Томаківська» ЦРЛ не доставлено та огляд не проведено у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;
копією електронного рапорту про отримання і реєстрацію ЄО за №26706 від 06.09.2024, про реєстрацію події, а саме зупинення авто «Фольцваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив ПДР, а саме: виїзд на зустрічну смугу та має ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Також зазначені результати опрацювання, а саме те, що водію було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи у медичній установі, водій відмовився, намагався покинути місце події за допомогою транспортного засобу, після чого водія було затримано відповідно до ст.262 КУпАП для складання протоколів, від керування транспортним засобом водія було відсторонено у встановленому законом порядку;
копією рапорту інспектора ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Каторжних Н. від 06.09.2024 року, згідно якого зупинено транспортний засіб «Фольцваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після того, як водію було повідомлено про ознаки сп`яніння, останній намагався залишити місце зупинки за допомогою автомобіля, після чого водія було затримано та застосовано спеціальний засіб «кайданки»;
копією рапорту інспектора ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Богінського Д.О. від 06.09.2024 року, згідно якого зупинено транспортний засіб «Фольцваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після того, як водію було повідомлено про ознаки сп`яніння, останній намагався залишити місце зупинки за допомогою автомобіля, після чого водія було затримано та застосовано спеціальний засіб «кайданки»;
копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфер забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2995889 від 06.09.2024, якою гр. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення правил п.4.10, 8.4г ПДР, відомостей про оскарження даної постанови суду надано не було, що підтверджує факт керування гр. ОСОБА_1 транспортного засобу 06.09.2024.
відеозаписами з бодікамер поліцейських та камер зовнішнього відео спостереження ділянки автомобільної дороги Н-23 227 км Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, на яких зафіксованоподії 06.09.2024 за участю гр. ОСОБА_1 , а саме зафіксовано рух транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який виїхав на зустрічну смугу руху. Після зупинки та повідомлення її причини, працівник поліції повідомив про виявлені ознаки сп`яніння у зв`язку з чим водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі або на місці із застосуванням приладу «Драгер», таку вимогу та роз`яснення наслідків не проходження огляду (відповідальність за ст.130 КУпАп) працівник поліції озвучив та роз`яснив декілька разів. Водій  ОСОБА_1 проігнорував вимоги поліцейського щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння та ухилявся від відповіді, намагався залишити місце події на автомобілі, а коли це не вдалось, то спробував покинути місце події пішки, але був зупинений працівниками поліції. На жодну вимогу щодо проходження огляду ОСОБА_1 не відреагував, навмисно мовчав або починав сперечатися або просив щоб його відпустили. Після неодноразових вимог пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснення наслідків щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому гр. ОСОБА_1 жодного разу не заперечив щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння, не повідомив, що такі ознаки можуть бути наслідком хвороби.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка полягала в ігноруванні неодноразово поставленого питання працівника поліції про те, чи згоден він пройти огляд на стан сп`яніння, на яке ОСОБА_1 чітко не відповідав, суд розцінює як спрямовану на уникнення відповідальності, тому доводи апеляційної скарги в цій частина не приймаються судом апеляційної інстанції.
Апеляційний суд погоджується, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис, з камер зовнішнього відеоспостереження не є належним та допустимим доказом, однак його наявність чи відсутність не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того відеозаписи з бодікамери працівників патрульної поліції  містять усі ознаки інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, на відеозаписі зафіксовано момент роз`яснення особі, що причиною її зупинки було порушення нею ПДР України, що не оскаржується стороною захисту.
Доводи захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння через відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є хибним. На відеозаписі чітко зафіксований момент коли працівник поліції після зупинки транспортного засобу, повідомив водію виявлені ознаки сп`яніння, а саме млява мова, нестійка хода, у зв`язку з чим водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі або на місці із застосуванням приладу «Драгер», таку вимогу та роз`яснення наслідків не проходження огляду, працівник поліції озвучив та роз`яснив декілька разів. У свою чергу гр.  ОСОБА_1 просив працівників поліції відпустити його щоб той посапав в автомобілі та пропонував працівникам поліції вирішити питання на місці оскільки він колишній працівник правоохоронних органів. Водій ОСОБА_1 ігнорував вимоги поліцейського щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння та ухилявся від відповіді, намагаючись залишити місце події на автомобілі, а коли це не вдалось, то спробував піти, але був зупинений працівниками поліції. При цьому ОСОБА_1 не заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння та жодного разу не повідомив, що такі ознаки можуть бути наслідками хвороби. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що дана поведінка ОСОБА_1 була направлена на уникнення від покарання за вчинене адміністративне правопорушення. 
Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не проінформовано, що у разі якщо останній не буде згоден з результатами огляду на місці зупинки, то матиме можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки дані доводи спростовується матеріалами справи.
Крім того апеляційний суд зазначає, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає у ОСОБА_1 не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції як до водія транспортного засобу.
Окрім цього, законодавством не передбачено вручення письмового направлення до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Під час судового розгляду достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР – не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Щодо відсутності доказів про направлення та організації доставки ОСОБА_1 до медичного закладу, апеляційний суд наголошує, що останній відмовився від проходження огляду, а тому такі вимоги щодо організації направлення водія до медичного закладу є необґрунтованими.
Апеляційний суд не знаходить підтвердження доводам сторони захисту, щодо порушення права на захист ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне затримання, оскільки працівниками патрульної поліції роз`яснено останньому вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, крім того додатково запропоновано залучити захисника з Центру вторинної правової допомоги на що останній під запис відмовився. 
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника, що огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків, оскільки відповідно до п.6 розділу Інстукції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції при проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння дотримано зазначених вимог інструкції .
Інші доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість  ОСОБА_1 ,  у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 ,  cкладу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом першої інстанції досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи, їм надана оцінка у сукупності.
Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Таким чином, інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б вказували на істотні порушення, які є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Орлової Ю. П. – залишити без задоволення
Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: