ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/394/24  Номер провадження 22-ц/814/1003/25	Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Дряниці Ю.В.
Суддів:  Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2024 року 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 89000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17 800 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 71200 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31.10.2022 між ТОВ "УКРКРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1103-7992. Кредитний договір між сторонами укладений в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір було підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, що є підтвердженням ознайомлення його з Правилами та умовами кредитування та інших супутніх документів. 
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту -17800грн.; строк кредитування 300днів; базовий період - 15днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. 
Відповідач свої зобов`язання зв договором не виконував. Станом на 23.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 176 665,00 гривень, а саме: просточена заборгованість за кредитом 17800,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 158865,00 грн. Проте Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 87 665,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 89 000,00 гривень. 
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2024 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1106-7992 від 31.10.2022 у розмірі 26700 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17800 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8900 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 726,72 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, проте, враховуючи співрозмірність нарахованих процентів за кредитом невиконаному зобов`язанню відповідача, а також з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд визнав можливим зменшити розмір процентів по кредиту до 8900 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині часткової відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами, представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд належним чином не з`ясував правову природу спірного зобов`язання.
Вказує, що позивачем дотримано вимоги статей 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом та правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування, викладених у Законі України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», які не передбачають скасування відсотків за кредитними коштами згідно договору і таке нарахування є правомірним з боку кредитора за умовами укладеного між сторонами договору, що не заперечується відповідачем, тому позивач має законне право на нарахування процентів, які визначені у пункті 4.8 кредитного договору, що і було відображено у розрахунку заборгованості.
Вважає помилковим та таким, що не відповідає дійсності твердження суду про те, що умовами кредитного договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки проценти за користування кредитом відповідно до статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором, а пункт 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» може застосуватись лише щодо вимог про нарахування пені, а не до всіх умов кредитного договору.
Також зазначає, що в розділі 8 Кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за неналежне виконання умов договору та позивач не нараховував відповідачу жодних процентів, пені, штрафів або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору, а здійснює нарахування лише по процентам за користування кредитом, що погоджений сторонами.
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін. 
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
По справі встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01.08.2013, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а. с. 39).
31 жовтня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1106-7992, відповідно до умов якого відповідачу відкрито невідновлювану кредитну лінію шляхом надання грошових коштів у сумі 17800 грн для задоволення особистих потреб. 
Вказаний кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, а також підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А721.
Підпунктом 2.3 пункту 2, підпунктами 4.3, 4.4, 4.6, 4.8, 4.9, 4.10 пункту 4 Договору встановлено тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована стандартна процентна ставка, що становить 3,00 % за кожен день користування кредитом, базовий період користування, що складає 15 календарних днів та закінчується 14.11.2022, проценти за користування кредитом у базовий період - 6675 грн, а також строк кредитування - 300 днів, дату повернення кредиту – 27.08.2023, реальну річну процентну ставку на дату укладення договору – 1024055,00%, орієнтовну загальну вартість кредиту – 178000,00 грн, що включає в себе суму кредиту - 17800 грн та проценти за користування кредитом у розмірі 160 200 грн. 
Листом від 26.01.2024 АТ КБ «Приват Банк» повідомило ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 по платежам, в тому числі і по платежу 2122101527 до кредитного договору № 1106-7992 від 31.10.2022 в сумі 17800 грн на картку № НОМЕР_1 . 
Вказані обставини підтверджуються також довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 .
Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте, відповідач в порушення умов договору одержаних кредитних коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, про стягнення якої просить позивач.
За загальними правилами, передбаченими статтями 526-530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений строк (термін).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (стаття 207 ЦК України).
Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Встановлено, що при укладенні спірного кредитного договору відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки за кредитом, її типу (фіксована), порядку її обчислення та сплати процентів, реальної річної процентної ставки, та погодила такі умови, підписавши договір шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно частини третьої статті 207 ЦК України, пунктів 6, 12 частини першої статті 3, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» відповідає письмовій формі договору.
За своєю правовою природою проценти за кредитом входять до складу кредитного зобов`язання та обов`язок позичальника сплатити проценти за надані йому грошові кошти (кредит) є істотною умовою кредитного договору відповідно до Цивільного кодексу України та вимог статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У цивільному законодавстві діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір № 1106-7992 від 31.10.2022 в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а норми Законів України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів» не встановлюють нікчемність положень договору у разі включення у договір із споживачем несправедливих умов, визначених статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Такі умови є підставою для оспорювання договору споживчого кредиту та визнання їх недійсними судом відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України у порядку позовного провадження, що у цій справі не встановлено, а тому висновки суду першої інстанції щодо зменшення розміру процентів за договором, у зв`язку з тим, що нарахований позивачем розмір процентів є несправедливим та порушує права споживача й не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, є безпідставними, не ґрунтуються на нормах права та встановлених фактичних обставинах справи.
Конституційним Судом у рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі № 1-26/2011, на яке посилається суд першої інстанції, вказано, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. 
З матеріалів справи вбачається, що до укладення договору про споживчий кредит відповідачу було надано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, що надавало можливість споживачу передбачити загальні витрати за час користування кредитними коштами та відмовитись від укладення договору або протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин, повернувши протягом 7 днів кредитодавцю одержані згідно з договором грошові кошті або достроково повернути кредит та сплатити проценти за час користування, що передбачено умовами кредитного договору сторін та відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». 
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не взяв до уваги, що відповідач погодився на запропоновані позивачем умови кредитування, свою згоду на його укладення не відкликала, Договір про відкриття кредитної лінії №1106-7992 від 31.10.2022 не оспорював та презумпцію правомірності правочину в установленому законом порядку не спростував, а тому зобов`язаний сплатити визначені договором проценти за користування кредитними коштами у межах визначеного договором строку кредитування.
За змістом укладеного сторонами договору, заявлена до стягнення 71200 грн - це плата позичальника за правомірне користування кредитними коштами у межах загального строку кредитування, тобто є процентами у розумінні статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, проте, суд першої інстанції, порушивши принцип змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, всупереч змісту договірних правовідносин сторін зменшив розмір процентів за кредитом за відсутності для того правових та фактичних підстав, що призвело до помилкового вирішення справи.
Наданий позивачем розрахунок процентів відповідачем не спростовано, та не наведено власного розрахунку.
Отже, вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом у заявленому позивачем розмірі 712000 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Частиною тринадцятою статті 141ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати по справі покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.
Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2024 року в частині зменшення розміру процентів за кредитом - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» проценти за кредитним договором № 1106-7992 від 31 жовтня 2022 року у розмірі 71200 грн.
В іншій частині рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.
Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн, всього 6056 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Дряниця

Судді  Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак