Справа № 308/3443/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       27 травня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді: Джуги С.Д.
       суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
       з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А. 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартинов Георгій Костянтинович, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2024 року у складі судді Бедьо В.І., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 30.03.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» і фізичною особою – ОСОБА_2 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 310220323.
Зі змісту Договору позики слідує, що разом із Правилами надання споживчих кредитів, затв. 17.10.2022 р. (надалі за текстом «Правила») складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно умов договору, строк позики – 30 днів, дисконтна (процентна ставка) – 1,99 % на день, процентна ставка Позаакційна (базова (2,99%) в день.
Вказує, що у зв`язку з неналежним виконання зобов`язання за кредитним договором, заборгованість відповідача становить у розмірі 150 882,20 гривень.
За вказаних обставин позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 150 882,20 гривень, з яких: тіло кредиту 14 000,00 грн., проценти – 136 882,20 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Заочним рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2024 року позов задоволено.
Cтягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі - 150 882,20 (сто п`ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят два грн. 20 коп) з яких: тіло 14 000,00 грн., проценти – 136 882,20 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2024 року - залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартинов Г.К., просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 124324,2 грн. процентів за користування кредитом за період з 29.04.2023 по 21.02.2024 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що згідно з п. 1.2., 1.3.1-1.3.2 Договору надання грошових коштів у позику № 310220323 від 30.03.2023 строк позики (строк дії договору) становить 30 днів, дата надання позики 30.03.2023, дата повернення позики 29.04.2023. Оскільки Договором надання грошових коштів у позику № 310220323 від 30.03.2023 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Відтак, з відповідача підлягало стягненню 26558 грн., з яких 14000 грн. тіло кредиту та 12558 грн. процентів за користування кредитом протягом строку дії договору.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник апелянта Мартинов Г.К. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
       Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення процентів. В іншій частині рішення суду не оскаржено та не переглядається судом апеляційної інстанції.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За змістом статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1  ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3  ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.         
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України«Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53,54), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункти 6.22-6.25), від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 (пункт 6.28) та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц та ряді інших.
Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_2 ,змінила прізвище на ОСОБА_3 , укладено договір надання грошових коштів у позику № 310220323 від 30 березня 2023 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав ТОВ «Іннова Фінанс» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 14000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем перед ТОВ «Іннова Фінанс» рахується загальна заборгованість за договором позики у розмірі - 150 882,20., з яких тіло 14 000,00 грн., проценти – 136 882,20 грн.
Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами Договору надання грошових коштів у позику №310220323 від 30 березня 2023 року строк дії договору 30 днів (пункт 1.2), дана надання позики 30 березня 2023 року, дата повернення позики 29 квітня 2023 року (пункти 1.3.1 1.3.2). 
У відповідності до п.1.1.4 даного договору дисконтна (знижена) процентна ставка застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 0.99% на день (361.35 річних).
Процентна ставка позаакційна (базова) - 2,99% на день (1091,35 % річних) (п.1.1.5 договору).
Згідно з п.1.5. договору у випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0.99% на день (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», Правил ації ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується поза акційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми Позики за кожен день користування Позикою з першого тдня дії договору.
Умовами Договору не передбачено необхідності в такому разі укладення додаткових угод, тощо, отже сторони погодили, що застосування Базової процентної ставки відбувається автоматично в разі невиконання обов`язку по поверненню коштів, отриманих в кредит та процентів, нарахованих за зниженою процентною ставкою. 
Отже, з урахуванням досягнутої домовленості між кредитором та позичальником, позивач вправі був нараховувати проценти, обумовлені Договором, а саме в розмірі 2,99 % на день (в зв`язку з порушенням строку повернення кредиту) до 29 квітня 2023 року включно, надалі включається механізм захисту прав кредитора, закріплений в статті 625 ЦК України.
Натомість позивач здійснив нарахування процентів, зазначених в умовах Договору, по 21 лютого 2024 року включно, про що зазначено ним у позовній заяві.
Так, сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню становить 14000 грн.
Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 14000 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 2,99% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю визначеного строку його дії, який становить 30 днів, заборгованість відповідача по процентам, яка стягненню становить 12558 грн. (14000 грн.*2,99 % х 30 днів).
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає зміні, із викладенням резолютивної частини у редакції, згідно із якою позов підлягає частковому задоволенню та стягненням із відповідача на користь позивача загальної заборгованості 26558 гривень, з яких тіло 14 000 гривень, проценти – 12558 гривень. В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).
Позивачем пред`явлено позов на суму 150 882,20 грн. Апеляційним судом задоволено вимоги позивача в розмірі 26558 грн., що складає 17,60% від пред`явлених вимог.
При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. За подачу апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Загальний розмір судових витрат по справі становить 6056 грн., а отже на позивача слід покласти 82,40% від судових витрат 4990,15 грн., а на відповідача 17,60 % судових витрат 1065,85 грн.
З огляду на викладене та враховуючи приписи ч.10 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути різницю судових витрат у розмірі 2567,75 грн. (3633,60 -1065,85 грн.).
Керуючись ст.ст. 141, 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,- 
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мартинов Георгій Костянтинович, - задовольнити.
Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2024 року змінити.
Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» задовольнити частково.
Cтягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (код ЄДРПОУ 44127243, 01014, Україна, місто Київ, вулиця Болсуновська, будинок, 8, поверх 9) загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі – 26558 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень, з яких тіло 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень, проценти – 12558 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (код ЄДРПОУ 44127243, 01014, Україна, місто Київ, вулиця Болсуновська, будинок, 8, поверх 9) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 2567,75 (дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень 75 (сімдесят п`ять) коп. судового збору. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 06 червня 2025 року.
       
Головуючий: 

Судді: