УХВАЛА
07 серпня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 359/5064/22
провадження № 61-8705ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича від участі у розгляді справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду 
від 12 лютого 2025 року у справі № 359/5064/22.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2025 року заяву 
ОСОБА_1 було залишено без руху та роз`яснено, що для усунення недоліків необхідно протягом п`яти днів з дня вручення ухвали надати до суду апеляційної інстанції належно оформлену заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами у відповідності до вимог статті 423 ЦПК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала з підстав передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.
08 липня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 04 липня 2025 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі або документів, що підтверджують підстави для відстрочення або звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, зокрема документів про розмір отриманої заявником пенсії за повний 
попередній (2024) рік.
Ухвалу Верховного Суду від 24 липня 2025 року доставлено до електронного кабінету заявника в підсистему Електронний суд - 25 липня 2025 року.
31 липня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав заяву про продовження процесуального строку, в якому викладено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у зв`язку з тим, що заявник звернувся до органів пенсійного фонду для отримання затребуваних судом документів.
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 27 червня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2025 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Білоконь О. В., справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Сакара Н. Ю., Шипович В. В.
07 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. 
Заява мотивована тим, що суддя Осіян О. М. залишаючи касаційну скаргу без руху «виявив особисту неприязнь» до заявника, що свідчить про цілеспрямоване перешкоджання доступу до правосуддя. Крім того, зазначив, що вимоги ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року «упереджені та такі, які не можливо виконати, виходять за межі компетенції судді».
На думку ОСОБА_1 вказані обставити викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Осіяна О. М. при розгляді його касаційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.
Також, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE 
N 33949/02, § 49 - 52).
Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Осіяна О. М. зводяться до незгоди з прийнятим рішенням судді, а саме із ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2025 року, якою касаційну скаргу залишено без руху, що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.
Отже, доводи заяви ОСОБА_1  не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Осіяна О. М.
Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що суддя Осіян О. М., прямо заінтересований в результаті розгляду справи.
Інших змістовних доводів та підстав для відводу судді Осіяна О. М. заявник не наводить.
Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія  Миколайовича визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія  Миколайовича передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                        О. М. Осіян 
                                                                                                                  Н. Ю. Сакара
                                                                                                В. В. Шипович