Постанова 
Іменем України
 
26 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 439/1209/23
провадження № 61-13147св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
 
відповідач - Акціонерне товариство «Укртранснафта», 
 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - генеральний директор Акціонерного товариства «Укртранснафта» Цепенда Володимир Мирославович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 грудня                       2023 року у складі судді Марків Т. А. та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у складі колегії суддів Шандри М. М.,                                   Крайник Н. П., Левика Я. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укртранснафта», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - генеральний директор Акціонерного товариства «Укртранснафта» Цепенда Володимир Мирославович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Позов мотивовано тим, що з 20 лютого 1992 року він прийнятий на роботу електромонтера по ремонту і обслуговуванню електричного обладнання ЛВДС «Броди» АТ «Укртранснафта». На підставі наказу АТ «Укртранснафта»                                   від 24 березня 2023 року № 301-к посаду терміста скорочено, 28 березня                    2023 року його попереджено про скорочення посади та наступне звільнення, а       31 травня 2023 року згідно з наказом № 559-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників.
Вважає це звільнення протиправним, оскільки при звільненні йому запропоновано посади, пов`язані із переведенням на роботу в іншу місцевість, або пропозиції роботи, що не відповідали рівню його освіти і трудових навиків, які не є рівнозначними посаді терміста. Відповідачем не було запропоновано позивачу всіх вакантних посад, наявних у період з 28 березня 2023 року до 31 травня          2023 року в АТ «Укртранснафта», не з`ясовувалося питання переважного права на залишення на роботі.
Окрім цього, щодо нього відповідачем вчинено мобінг (цькування) за критику, висловлену запитаннями на зустрічі із трудовим колективом ЛВДС «Броди» в лютому 2023 року до керівника АТ «НАК «Нафтогаз України» Чернишова О. М. щодо дотримання норм охорони праці зі сторони адміністрації АТ «Укртранснафта». Зазначав, що посада терміста є унікальною, її існування є економічно вигідним, а скорочення - тягне додаткові витрати для придбання кілець в третіх осіб.
У зв`язку з викладеним позивач просив визнати незаконним і скасувати наказ товариства від 31 травня 2023 року № 559-к про його звільнення у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ                             від 24 березня 2023 року № 301-к про скорочення чисельності та штату працівників; поновити його на роботі терміста дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди»; стягнути з товариства середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2023 року до дня винесення рішення суду.
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 08 грудня                      2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду            від 27 серпня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції, в висновком якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що відповідач виконав свій обов'язок щодо працевлаштування позивача, запропонував йому всі вакантні посади у АТ «Укртранснафта», від яких позивач відмовився, а тому відповідач як роботодавець належним чином виконав обов`язки, передбачені статтею 49-2 КЗпП України, та інші вимоги трудового законодавства під час процедури звільнення позивача, порушень прав позивача з боку відповідача під час розгляду справи не встановлено, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
29 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 381/4598/21, постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу
 
25 жовтня 2024 року АТ «Укртранснафта» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що судові рішення є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування немає. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди попередніх інстанцій встановили, що 20 лютого 1992 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ЛВДС «Броди», з 13 червня 1995 року переведений в БВО термістом на установках СВЧ п`ятого розряду та працював на посаді терміста п`ятого розряду, а з 16 грудня 2019 року - шостого розряду на різних дільниця ЛВДС «Броди». Востаннє 16 лютого 2023 року був переміщений на посаду терміста шостого розряду дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди», що підтверджується записами в трудовій книжці позивача та наказами від 20 лютого 1992 року № 16-к, від 16 лютого 2023 року    № 157-к.
24 березня 2023 року АТ «Укртранснафта» прийнято наказ № 301-к про скорочення посади «терміст дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди» АТ «Укртранснафта» функціонального напрямку «АТ «Укртранснафта» «Управління експлуатацією нафтотранспортної системи».
Відповідно до наказу АТ «Укртранснафта» від 01 травня 2023 року № 307 на період воєнного стану в Україні призупинено дію окремих умов колективного договору, зокрема абзацу другого пункту 4.3 щодо погодження з профорганізацією розірвання із працівниками трудових договорів з ініціативи роботодавця.
ОСОБА_1 27 травня 2023 року надіслав заяву про розгляд трудового спору комісією по трудових спорах АТ «Укртранснафта», зокрема щодо законності і доцільності скорочення посади терміста дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди».
З листа вбачається, що в АТ «Укртранснафта» не обиралась та не функціонує комісія по трудових спорах.
30 березня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлений з попередженням про скорочення посади терміста дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди» та наступне звільнення через 2 місяці з моменту ознайомлення з цим попередженням.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово були запропоновані вакантні посади в АТ «Укртранснафта», проте від зазначених посад позивач відмовився.
Встановлено, що посада терміста, яку обіймав позивач, була єдина та аналогічної посади в товаристві не було, що сторонами не заперечувалось, і таку було скорочено наказом відповідача від 24 березня 2023 року № 301-к.
30 березня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в квітні 2023 року, у структурних підрозділах в м. Києві, Львівській, Закарпатській, Рівненській, Полтавській, Одеській, Миколаївській, Житомирській областях. Від запропонованої роботи на цих посадах ОСОБА_1 відмовився.
06 квітня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в квітні 2023 року, у структурних підрозділах в різних областях України, який, зокрема, містив посади службовця в складі (комірник) та начальника групи обліку складських запасів відділу забезпечення матеріально-технічними ресурсами ЛВДС «Броди» (с. Смільне Бродівської територіальної громади Золочівського району, урочище Промисловий центр, 6). Від запропонованої роботи на зазначених у цьому переліку вакантних посадах ОСОБА_1 відмовився.
26 квітня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в травні 2023 року, в структурних підрозділах в різних областях України, який, зокрема, містив посади начальника групи обліку складських запасів відділу забезпечення матеріально-технічними ресурсами та електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду електротехнічної дільниці ЛВДС «Броди» (с. Смільне Бродівської територіальної громади Золочівського району, урочище Промисловий центр, 6). Від запропонованої роботи на зазначених у цьому переліку вакантних посадах ОСОБА_1 відмовився.
02 травня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в травні 2023 року, у структурному підрозділі, розташованому в м. Львові. Від запропонованої роботи на зазначених у цьому переліку вакантних посадах ОСОБА_1 відмовився.
11 травня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в травні 2023 року, у структурних підрозділах в різних областях України, який, зокрема містив посаду начальника дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди» (с. Смільне Бродівської територіальної громади Золочівського району, урочище Промисловий центр, 6). Від запропонованої роботи на зазначених у цьому переліку вакантних посадах ОСОБА_1 відмовився через «об`єктивні та суб`єктивні причини».
29 травня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад в АТ «Укртранснафта», які планувалися до заповнення в травні 2023 року, у структурних підрозділах в різних областях України, який, зокрема містив посаду пожежного групи пожежної охорони ЛВДС «Броди» (с. Смільне Бродівської територіальної громади Золочівського району, урочище Промисловий центр, 6). Від запропонованої роботи на зазначених у цьому переліку вакантних посадах ОСОБА_1 відмовився, зазначивши причиною часткову втрату здоров`я на виробництві.
АТ «Укртранснафта» 31 травня 2023 року видало наказ № 559-к про звільнення ОСОБА_1 , терміста 6-го розряду дільниці з ремонту та налагодження механічного устаткування ЛВДС «Броди» АТ «Укртранснафта» з роботи                                    з 31 травня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, пункт 1 статті 40 КЗпП України.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
 
Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).
 
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
 
Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
 
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
 
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
 
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15 та Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 755/3972/17-ц. 
 
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
 
Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
 
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що відповідач виконав свій обов`язок щодо працевлаштування          ОСОБА_1 , запропонував йому всі вакантні посади у АТ «Укртраннафта», від яких позивач відмовився, обґрунтовано вважав, що відповідач як роботодавець належним чином виконав обов`язки, передбачені статтею 49-2 КЗпП України, та інші вимоги трудового законодавства під час процедури звільнення позивача і дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Також під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини щодо заявлених позивачем фактів мобінгу (цькування) під час його роботи в товаристві і причино-наслідкового зв`язку між його звільненням та скорочення в подальшому посади терміста.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.
 
Щодо судових витрат
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2  залишити без задоволення.
 
Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 08 грудня                       2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                       В. М. Коротун 
Є. В. Коротенко
М. Є. Червинська