ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 559/296/24 (11-сс/4815/34/25)
провадження № 51-421 км 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого судді                                  ОСОБА_1 ,
суддів:                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                  ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 січня 2025 року, якою йому відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року та повернуто апеляційну скаргу. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
            Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ухвалою від 13 грудня 2024 року задовольнив клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та продовжив підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18 січня 2025 року включно із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
            Не погоджуючись із цією ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 23 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
            Рівненський апеляційний суд ухвалою від 16 січня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернув подану ним в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
            Захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернув подану ним в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, оскільки такий строк був ним пропущений із поважних причин, а саме через те, що за результатом розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу 13 грудня 2024 року слідчим суддею було оголошено резолютивну частину ухвали, копію повного тексту судового рішення він отримав на електронну пошту 18 грудня 2024 року, після завершення робочого часу, а тому він не був обізнаним із мотивами прийнятого рішення та не міг вчасно оскаржити його в апеляційному порядку. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без зміни.
Мотиви Суду
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Вимогами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК встановлено, що ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. 
Положеннями ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Приписи КПК про строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, якщо апеляційну скаргу подано після закінчення встановленого законом терміну й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або суд апеляційної інстанції за заявою цієї особи не знайде підстав для його поновлення, така скарга підлягає поверненню.
Під час перевірки матеріалів провадження колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про необґрунтоване застосування судом апеляційної інстанції вищезазначених положень процесуального закону.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За загальним правилом цей строк обчислюється з моменту оголошення судового рішення. Виключенням із цього правила є випадок, коли ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує. У такому разі строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Частиною 1 статті 117 КПК визначено, що за клопотанням заінтересованої особи пропущений із поважних причин строк має бути поновлений ухвалою слідчого судді, суду.
Так, слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області здійснював розгляд клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з викликом учасників провадження, в тому числі й підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника.
Відповідно до технічного запису та журналу судового засідання, 13 грудня 2024 року в присутності підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 було оголошено резолютивну частину ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. Повний текст ухвали слідчий суддя проголосив 16 грудня 2024 року, який відповідно до супровідного листа був надісланий електронною поштою учасникам провадження 18 грудня 2024 року.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, 23 грудня 2024 року звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженнявказаної ухвали слідчого судді. Своє клопотання захисник обґрунтовував тим, що слідчий суддя за результатом розгляду клопотання слідчого 13 грудня 2024 року оголосив резолютивну частину ухвали, зі змістом судового рішення він ознайомився лише 18 грудня 2024 року, повний текст ухвали отримав на електронну пошту після завершення робочого часу, а тому він не був обізнаним із мотивами прийнятого рішення та не міг вчасно оскаржити його в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, відмовивши в задоволенні вказаного клопотання, у мотивувальній частині ухвали зазначив про те, що незнання мотивів та обґрунтування судового рішення не є підставою для пропуску строку на його оскарження, оскільки після отримання повного тексту ухвали особа, яка подала апеляційну скаргу, може подати доповнення до апеляційної скарги, в якому обґрунтувати його незаконність. 
Проте суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заявленого захисником клопотання, не врахував позиції Верховного Суду, висловленої у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, згідно з якою у випадку необізнаності заінтересованих осіб із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення вказане за їхнім клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
Відтак, колегія суддів касаційного суду уважає, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки доводам, висловленим захисником в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку в заявленому ним клопотанні, враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, а тому касаційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК - скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Рівненського апеляційного судувід 16 січня 2025 року, якою захиснику ОСОБА_6 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року та повернуто апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3