ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2025 року	Львів	Справа № 460/7775/25 пров. № А/857/19590/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Гуляка В.В., Шевчук С.М.,
з участю секретаря судового засідання :                     Демидюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Рівненський завод будматеріалів” на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (ухвалене головуючим-суддею Щербаковим В.В. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з додатковою відповідальністю “Рівненський завод будматеріалів”, ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон,
                                                       в с т а н о в и в :
У квітні 2025 року Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю “Рівненський завод будматеріалів” (далі - ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів”, Товариство, відповідач), в якому просило встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику Товариства Волошину Л.А.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 позовні вимоги були задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву ГУ ДПС залишити без розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ПК України, взявши до уваги доводи позивача про підставність відкликання податкової вимоги, і, як наслідок, переривання перебігу строку звернення до суду з даним позовом. Вважає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для відкликання попередньо сформованої податкової вимоги у зв`язку з оскарженням Товариством податкового повідомлення-рішення та формування нової.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Несторяк Ю.М. просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Інші учасники, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Кітовського В.Л., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву ГУ ДПС залишити без розгляду, виходячи з наступного.
Як видно з матеріалів справи, Товариство з 13.10.1994 зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС в Рівненській області. 
Види діяльності за КВЕД: 
23.32 Виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (основний) 
47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами 
68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна 
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 01.05.2025 ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів”є Волошун Леонід Антонович.
Згідно з розрахунком виникнення боргу по платежу до бюджету за ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” обліковується податкова заборгованість в сумі 1687392,98 грн, яка складається з заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Вказана заборгованість підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків.
У відповідності до ст.59 ПК України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0005500-1301-1700 від 13.08.2024 та надіслано за податковою адресою Товариству рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка 26.08.2024 вручена уповноваженій особі Товариства.
Керуючись п.95.4 ст.95 ПК України, керівником контролюючого органу прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу та виставлені платіжні інструкції на примусове списання коштів №0000438-1301-1716/1 від 19.08.2024, №0000438-1301-1716/1 від 29.10.2024, №0000438-1301-1716/1 від 15.10.2024, №0000438-1301-1716/1 від 29.11.2024
Вказані інструкції були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.
Відповідно до службової записки №362/17-00-19-03-08 від 16.04.2025 та №2299/17-00-04-02-08 від 18.04.2025 від 18.04.2025  відсутні непогашені зобов`язання держави перед ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошовий зобов`язань, та у вигляді бюджетного відшкодування ПДВ. 
У зв`язку з наявністю у ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” податкового боргу у розмірі 1686370,16 грн та непогашення заборгованості протягом 240 календарних днів з дати вручення податкової вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що саме тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” слугуватиме забезпечувальним заходом для погашення податкового боргу у розмірі 1 686 370,16 грн.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.2892 КАС України, у разі невиконання у встановлені ПК України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Відповідно до п.87.13 ст.87 ПК України, у разі несплати «протягом» 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для звернення податкового органу із заявою про тимчасове обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є : наявність податкового боргу в юридичної особи або постійного представництва нерезидента, у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; несплата податкового боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.
Частиною другою статті 283 КАС України передбачено, що заява податкового органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.
З матеріалів справи видно, що ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів” обліковується непогашений податковий борг у розмірі 1686370,16 грн, що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків - ТзДВ “Рівненський завод будматеріалів”, податковою вимогою, розрахунком виникнення боргу по платежах до бюджету.
ГУ ДПС у Рівненській області було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" №0000438-1302-1716 від 31.01.2022 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями 1686370,16 грн.
До матеріалів справи позивачем долучено докази надіслання податкової вимоги форми "Ю" №0000438-1302-1716 від 31.01.2022 за адресою місцезнаходження платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся у зв`язку із незнаходженням фактичного місця розташування платника податків.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №460/8361/23, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у задоволенні вимог ТзОВ “Рівненський завод будівельних матеріалів” про визнання протиправним та скасування ППР № 7717000703 від 06.01.2022 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1168412 грн та застосування штрафних санкції на суму 319 390,85 грн відмовлено повністю, податковим органом у 2024 борг поновлено в поточному році, що підтверджено відомостями інтегрованої картки платника податків. 
Враховуючи наявність у платника податкового боргу, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми “Ю” № 0005500-1301-1700 від 13.08.2024, яку надіслано за податковою адресою ТзДВ “Рівненський завод будівельних матеріалів” рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка 26.08.2024 вручена уповноваженій особі Товариства.
Як зазначено вище, ч.1 ст.2892 КАС України встановлено строк у 240 календарних днів на погашення платником податків податкового боргу з дня вручення йому податкової вимоги та розмір такого боргу більше 1 мільйона гривень.
Отже, саме з цієї дати у ТзДВ “Рівненський завод будівельних матеріалів” було 240 днів на погашення податкового боргу, як наслідок, перебіг 240-денного строку необхідно відліковувати саме з 27.08.2024. При цьому такий строк на добровільне погашення податкового боргу закінчився 23.04.2025. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з даним позовом контролюючий орган звернувся лише 30.04.2025.
Згідно ч.1, абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Однак, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі 30.04.2024.
За змістом п.7 ч.1 ст.283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента - боржника у праві виїзду за межі України.
Вказані положення КАС України передбачають право податкового органу звернутися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи - боржника у праві виїзду за межі України, яке кореспондує з приписами п.87.13 ст.87 ПК України. При цьому конкретизовані особливості, за якими здійснюється судове провадження у таких справах, визначені статтею ст.2892 КАС України.
Статтею 283 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів, зокрема частиною другою визначено, що заява податкового органу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Частина друга статті 283 КАС України є спеціальною нормою порівняно зі ст.122 цьог Кодексу.
Водночас, норма ст.2892 КАС України, як і норма п.7 ч.1 ст.283 КАС України, визначають єдину підставу для звернення до суду податкового органу, яка визначена п.87.13 ст.87 ПК України.
Проте, ст.87 ПК України не визначено із заявою або позовною заявою має звертатись до суду контролюючий орган за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Норми ст.2892 КАС України не встановлюють інших строків звернення до суду, ніж ті, які передбачені ч.2 ст.283 КАС України, визначаючи необхідність дотримання 240 календарних днів несплати податкового боргу з дня вручення платнику податків податкової вимоги як необхідний запобіжник, які дозволяє уникнути передчасному зверненню до суду податкового органу з позовом про обмеження виїзду керівника платника податків - боржника до спливу строку, коли платник податків має можливість самостійно сплатити податковий борг.
Отже, у спірних правовідносинах заява або позовна заява має бути подана виключно з підстав, визначених п.87.13 ст.87 ПК України, та в разі її подання - з дотриманням вимог ч.2 ст.283 КАС України, тобто у строк не більше 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.
Таким чином, незалежно від формулювання назви такої заяви (позовна заява чи заява) така має бути подана податковим органом з дотриманням строку, визначеного ч.2 ст.283 КАС України, тобто протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.
Частиною п`ятою статті 283 КАС України визначено, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Статтею 2892 КАС України встановлено ще коротші терміни розгляду судом відповідної категорії заяв (48 годин), ніж положеннями ст.283 КАС України (не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду).
При цьому, розгляд заяви в порядку ст.2892 КАС України також є терміновим та не може перевищувати 48 годин.
Застосування до даної категорії заяв тримісячного строку звернення до суду, як вказав суд першої інстанції, фактично нівелює віднесення законодавцем даної категорії справ до таких, які потребують термінового розгляду.
Таким чином, висновки суду першої інстанції зроблені з невірним застосуванням ст.2892 КАС України.
Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів дійшла висновку, що строк звернення до суду слід відліковувати від дати вручення податкової вимоги, при наявності боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, отже в спірних відносинах позивачем не дотримано умови, передбачені статтею 2892 КАС України для звернення з цією позовною заявою.
Колегія суддів наголошує, що поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).
Доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовною заявою позивачем не надано та судом не встановлено.
Натомість, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до помилкових висновків про задоволення даного позову та відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 319 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, а саме не вірно досліджено питання строку звернення до суду, що має наслідком його скасування та залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 319, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,
                                                       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю “Рівненський завод будматеріалів” задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року по справі №460/7775/25 скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з додатковою відповідальністю “Рівненський завод будматеріалів”, ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	С. М. Шевчук  	
У зв`язку з перебуванням судді Гуляка В.В. з 15.07.2025 по 21.07.2025 включно у відпустці повне судове рішення складено та підписано 22.07.2025