ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/34005/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: І.В. Тихонов

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 липня 2025 року                                                                        м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Василенка Я.М., 
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» до Київської митниці про визнання протиправним рішення,
  
У С Т А Н О В И В :

До Луганського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» з позовною заявою до Київської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення від 21.10.2021 № UA100380/2021/000418/2 про коригування митної вартості товарів.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року прийнято справу № 640/34005/21 до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року здійснено процесуальне правонаступництво відповідача по справі № 640/34005/21, а саме: Київської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43337359) на правонаступника - Київську митницю (код ЄДРПОУ 43997555; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 8-А) як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» зазначило, що 21 жовтня 2021 року ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару - хомути для шлангів, частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, муфти та інше.
Позивачем оформлено та подано до Київської митниці митну декларацію                                                        № UA100300/2021/027377 від 21.10.2021, в якій задекларовано митну вартість товару відповідно до  ст. 58 Митного кодексу України  в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості №1).
Також на підтвердження митної вартості товару митному органу позивачем надані документи, які передбачені частинами 1 та 2  ст. 53 Митного кодексу України.
За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів яке обґрунтоване наступним: декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість, отже не можливе застосування основного методу визначення митної вартості за ціною зовнішньо - економічного контракту.
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з Джерелом інформації: товар №1 митна декларація від 25.08.2020 № UA100020/2020/38699 (вартість товару згідно джерела інформації - 6,83 USD/кг); товар №13 митна декларація від від 28.09.2021 № UA100230/2021/324560 (вартість товару згідно джерела інформації  1,94 USD/кг); товар №22 митна декларація від 21.05.2021 № UA500020/2021/17943 (вартість товару Згідно джерела інформації  3,87 USD/кг); товар №27 митна декларація від 24.09.2021 № UA305110/2021/16859 (вартість товару згідно джерела інформації - 5,95 USD/кг); товар №31 митна декларація від 17.05.2021 №UA807170/2021/29969 (вартість товару згідно джерела інформації  3,97 USD/кг).
Натомість декларацію № UA100300/2021/027377 від 21.10.2021 було скасовано та заповнено нову митну декларацію (після коригування) № UA100380/2021/027413 від 21.10.2021.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, Митний орган не дав пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних бо подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити Докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні Митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Зазначив, що достовірно не відомо чи є інші декларації, які Відповідач вибрав за індикатив а саме № UA100020/2020/38699, № UA100230/2021/324560,                                            № UA500020/2021/17943, № UA305110/2021/16859, №UA807170/2021/29969 такими що набрали законну силу або вони також оскаржуються в судах та посилання на них не Можливе. Ніяких порівняльних даних по Товарам №1 №13, №22, №27, №31 з товаром в  ВМД  яку оформлював Позивач Відповідач не надав.
Також на момент митного оформлення Відповідач не надав копії МД на які він посилається як на індикатив.
Розмір суми коригування митної вартості (вартість позову) згідно відповідному рішенню про коригування митної вартості товарів № UA100300/2021/000418/2 від 21.10.2021 є 161783,31 грн. (детально 10211,48 грн. мито та 151571,83 грн. ПДВ).
Позивач не погодився з вказаним рішенням та вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
10.12.2021 Київська митниця, як відокремлений структурний підрозділ Державної митної служби України проти позову заперечувала, у відзиві на позовну заяву зазначила про те, що Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією від 21.10.2021  № UA100380/2021/027377 документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів зокрема: 1) прайс - лист не містить інформації щодо умов поставки; 2) відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження; 3) відповідно до п.8.2 контракту продавець надсилає після відвантаження який не надано товару рахунок-проформу до митного оформлення; 4) до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не ключена) така складова митної вартості як страхування; 5) заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.
З огляду на вищевикладене, з поданих документів неможливо підтвердити явлений метод визначення митної вартості товарів.
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно джерела інформації: товар №1 митна декларація від 25.08.2020 № UA100020/2020/38699 (вартість товару згідно джерела інформації - 6,83 USD/кг); товар №13 митна декларація від від 28.09.2021 № UA100230/2021/324560 (вартість товару згідно джерела інформації  1,94 USD/кг); товар №22 митна декларація від 21.05.2021 № UA500020/2021/17943 (вартість товару Згідно джерела інформації  3,87 USD/кг); товар №27 митна декларація від 24.09.2021 № UA305110/2021/16859 (вартість товару згідно джерела інформації - 5,95 USD/кг); товар №31 митна декларація від 17.05.2021 №UA807170/2021/29969 (вартість товару згідно джерела інформації  3,97 USD/кг).
Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: наявність розбіжностей щодо відомостей стосовно вартості товарів, відсутність всіх необхідних відомостей (документів), що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.
На підставі викладеного  Київська митниця, як відокремлений структурний підрозділ Державної митної служби України вважала, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
13.12.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» надано відповідь на відзив, у якому додатково зазначено, що митним органом порушено процедуру застосування методів митної вартості, не наведено жодної інформації про джерело походження цін, окрім номерів  ВМД. Додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог із зазначенням безпідставності висновків Київської митниці Держмитслужби, покладених в основу оскаржуваного рішення. Також, наголошено, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Окрім цього, ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» вказує, що дія прайс-листу не є обмеженою до прийняття нового додатку до контракту, в якому визначається новий прайс-лист. Також позивач зазначив, що завантаження товару здійснювалося за рахунок продавця, що прямо передбачено умовами поставки за Інкотермс FCA та пунктом 5 контракту, станом на час розмитнення товару послуги з перевезення сплачені не були, що не суперечить умовам договору перевезення вантажу. Водночас, ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» звертало увагу суду, що рахунок-проформа це інвойс, який був наданий до митного оформлення, а роялті (ліцензійні платежі) не відносяться до складової митної вартості товару.
20.12.2021 від представника Київської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає, що усі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими та відповідають вимогам законодавства України з питань державної митної справи, зазначив, що в відповіді на відзив позивач ніяким чином не спростовує інформацію, що згідно п.6 договору від 01.11.2019 №019PL »ЦІНА: ціна на кожну партію товару вказується в супровідних документах на цю партію. Ціна включає в себе вартість упаковки». В той же час, згідно п.5 вищевказаного договору «Завантаження товару проводиться за рахунок Продавця».
Враховуючи вимоги п.п. 6 п. 10  ст. 58 Митного кодексу України,  а саме «При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Отже, Позивач помилково не включив  до ціни митної вартості товару, ціну на завантаження, що передбачено нормами п.п.6 п.10  ст. 58 Митного кодексу України. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби                                       № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021 про коригування митної вартості товарів.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2426 (дві тисячі чотириста двадцять шість) гривень 75 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Київська митниця, як відокремлений структурний підрозділ Державної митної служби України, подала апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог                             ТОВ «Компанія ЛІО С» в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 02.07.2025.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Київської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між              ТОВ «Компанія Ліо С» (покупець) та BRADAS Sp z.o.o. Spolka komandytowa, Poland (продавець) укладено контракт від 01.11.2019 №019PL та доповнення № 1, №2, №3, №4 від 01.11.2019 до нього, на підставі якого продавець продає, а покупець купує товар: частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, хомути для шлангів, муфти та інше у різних формах, кількості та різноманітності за цінами, зазначеними у рахунках-фактурах до контракту. Умови поставки: FCA м. Олесно, Польща («Інкотермс 2010»), або буде визначатись додатковими письмовими угодами до контракту, або буде прямо вказуватись у рахунках.
Відповідно до п. 3.1.2 контракту № 019PL, ціна, сортність та кількість товару на кожну поставку зазначаються в специфікаціях до даного контракту. В загальному випадку такою специфікацією є рахунок-фактура на партію товару.
21 жовтня 2021 року ТОВ «Компанія ЛІО С» здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару - хомути для шлангів, частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, муфти та інше.
Позивачем оформлено та подано до Київської митниці митну декларацію                                                          № UA100300/2021/027377 від 21.10.2021, в якій задекларовано митну вартість товару відповідно до  ст. 58 Митного кодексу України  в розмірі відповідно до ціни контракту щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією надано до митного органу, документи, які передбачені частинами 1 та 2  ст. 53 Митного кодексу України, а саме:
контракт № 019PL від 01 листопада 2019 року між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛЮ С», Україна, м. Київ і ВRADAS Sp z 0.0. Spуіka komandytowa, Poland, доповнення 1 від 01.11.2019; доповнення 2 від 25.04.2020 доповнення 3 від 14.05.2020 доповнення 4 від 03.06.2020 доповнення 5 від 03.07.2020 доповнення 6 від 26.11.2020;
інвойс EX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
переклад інвойсу ЕX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
пакінг-лист (специфікація) до інвойсу EX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
експортна митна декларація Республіки Польща № 21PL331020Е0982744 від 19.10.2021;
сертифікат походження №PL/MF/AN 0585739 від 19.10.2021;
сертифікат походження EUR-1 №PL/MF/AS 0034853 від 19.10.2021;
заявка на перевезення вантажу від перевізника - ФОП ОСОБА_1 № 23 від 12.10.2021;
довідка про транспортні витрати від 19.10.2021 на заявку № 23 від 12.10.2021;
рахунок на сплату транспортування вантажу № 137 від 19.10.2021 на суму 45000 грн.;
CMR A№ 810459 міжнародна транспортна декларація від 18.10.2021.
За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем 21.10.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/000418/2,  яке обґрунтоване наступним: декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість, отже не можливе застосування основного методу визначення митної вартості за ціною зовнішньо - економічного контракту.
Як убачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а саме:
1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки;
2) відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та розвантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/розвантаження;
3) відповідно до п.8.2 контракту від 01.11.2019 № 019PL продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення;
4) до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не  підтверджена (не включена) та складова митної вартості як страхування;
5) заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.
При цьому, джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з наступними деклараціями:
товар №1 митна декларація від 25.08.2020 № UA100020/2020/38699 (вартість товару згідно джерела інформації - 6,83 USD/кг);
товар №13 митна декларація від від 28.09.2021 № UA100230/2021/324560 (вартість товару згідно джерела інформації  1,94 USD/кг);
товар №22 митна декларація від 21.05.2021 № UA500020/2021/17943 (вартість товару Згідно джерела інформації  3,87 USD/кг);
товар №27 митна декларація від 24.09.2021 № UA305110/2021/16859 (вартість товару згідно джерела інформації - 5,95 USD/кг);
товар №31 митна декларація від 17.05.2021 №UA807170/2021/29969 (вартість товару згідно джерела інформації  3,97 USD/кг).
Декларацію № UA100300/2021/000418/2 від 21.10.2021 було скасовано та заповнено нову митну декларацію (після коригування) № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган не дав пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Розмір суми коригування митної вартості (вартість позову) згідно відповідному рішенню про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021 є 161783,31 грн. (сто шістдесят одна тисяча сімсот вісімдесят три гривні та 31 копійка) (детально 10211,48 грн. мито та 151571,83 грн. ПДВ).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЮ С» не погодившись з рішенням Київської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України вважаючи, що даним рішенням порушуються його права і обов`язки, звернулось до суду за захистом порушених прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у  статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України надано повний пакет документів відповідно до переліку, закріпленого частиною другою  статті 53 МК України.
У той же час, під час митного оформлення товару та визначення митної вартості товарів підставою для висновку Київської митниці Держмитслужби про неможливість визначення митної вартості імпортованого товару за ціною договору стала наявність у документах, наданих декларантом, розбіжностей, зокрема, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та з доданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.
Як зазначив суд першої інстанції, відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1 контракту на кожну окрему поставку товару в специфікаціях будуть зазначені кількість, розважування товару. Ціна, сортність та кількість товару на кожну поставку зазначається в специфікаціях до даного контракту. В загальному випадку такою специфікацією є рахунок-фактура на партію товару. 3.1.3 Походження товару буде визначатися додатковими угодами до контракту або свідоцтвом про походження, виданого Продавцем.
Суд першої інстанції вказав, що Товариством надано відомості щодо ціни товару та митного оформлення у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту, тоді як в Київською митницею Держмитслужби не наведеного жодного обґрунтування, яким чином вказані недоліки вплинули на визначення митної вартості імпортованого товару.  
Суд першої інстанції звернув увагу, що прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів. бов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.
Тобто, ТОВ «Компанія ЛІО С» надано відомості щодо ціни товару відповідно до вимог зовнішньоекономічного контракту. Разом із цим, відповідачем не наведено жодного обґрунтування, яким чином вказані недоліки вплинули на визначення митної вартості. Отже, наведені доводи, як підстави для коригування митної вартості, на думку суду, є безпідставними.
Також суд першої інстанції зауважив, що відповідно до пункту 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки, твердження Київської митниці Держмитслужби про те, що ТОВ «Компанія ЛІО С» документально не підтверджено (не включено) таку складову митної вартості як витрати на навантаження/завантаження, є безпідставним.
Щодо посилання Київської митниці Держмитслужби на те, що відповідно до пункту 8.2 контракту продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, який не надано до митного оформлення, то вказані доводи не можуть бути взяті до уваги як підстави коригування митної вартості, оскільки таким рахунком і є поданий товариством до митного оформлення інвойс. Доказів того, що рахунок-проформа має бути за іншою формою чи має чітко встановлену форму відповідачем не надано, то суд першої інстанції зауважив, що якщо за твердженням декларанта страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Водночас, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту, чого відповідачем зроблено не було.
Щодо того, що заявлені за митною декларацією товари торговельної марки «BRADAS», але не надані документи, що містять відомості про наявність чи відсутність ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою, то суд першої інстанції зазначив, що вказані платежі не включено до митної вартості, а тому посилання Київської митниці Держмитслужби на ці обставини, як підстави для коригування митної вартості, є незаконними та необґрунтованими.
Окрім викладеного суд першої інстанції зазначив, що неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Разом із тим, суд першої інстанції зауважив, що при вирішенні спору по суті не враховує посилання митного органу на наявність у митного органу інформації про імпортування подібних (аналогічних) товарів за вищою митною вартістю, оскільки при здійсненні коригування митної вартості в рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). Разом із тим, у спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.
Суд першої інстанції критично поставився до інших виявлених Київською митницею Держмитслужби недоліків у документах, наданих ТОВ «Компанія ЛІО С» та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені частиною другою  статті 53 МК України, які повною мірою ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, які підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно вимог частин четвертої та п`ятої  статті 58 МК України. Про що свідчить те що в  ВМД  №UA100380/2021/027418/2 від 21.10.2021 оформлено і взагалі розмитнювалось 51 товарна позиція, але лише по 5 позиціям у митниці є питання по вартості та по 46 позиціям митниці немає заперечень по заявленої митної вартості і також по документам, що витверджують цю вартість, що ТОВ «Компанія ЛІО С» у рамках одної  ВМД  використовував ті самі документи.
Суд першої інстанції вказав, що Київська митниця Держмитслужби не підтвердила належними та допустимими доказами правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваного рішення, жодним чином не доведено, що документи, подані ТОВ «Компанія ЛІО С» для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Тобто, Київською митницею Держмитслужби не доведено, що подані ТОВ «Компанія ЛІО С» документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, на які вказував відповідач, та які спростував позивач.
Крім того, спірне рішення не містить обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості.
Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що Київська митниця Держмитслужби протиправно відмовила ТОВ «Компанія ЛІО С» у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, визначивши митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
-          Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією від 21.10.2021 документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів зокрема: 
1)          Прайс-лист не містить інформації щодо умов поставки;
2)          Відповідно до п. 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження.
3)          Відповідно до п. 8.2. контракту продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу який не надано до митного оформлення;
4)          До митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування;
5)          Заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.
-          З поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.
-          Декларантом не надано документи, які підтверджують всі складові митної вартості товарів, не усунуто виявлені розбіжності та не спростовано сумніви у правильності задекларованої митної вартості, митним органом не був застосований метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
-          Декларантом не спростовано сумніви митниці щодо правильності визначення митної вартості товарів, в частині необхідності включення такої складової митної вартості як вартість навантаження оцінюваних товарів, передбаченої п. 6 ч. 8 ст. 55 МК України.
-          Завантаження здійснювалось не за адресою продавця, відповідно до контракту № 019PL від 01.11.2019 продавець знаходиться за адресою BRADAS Sp.z.o.o. Spolka komandytowa 46-300 Olesno ul.M.Konopnickiej 5, Польща, в той же час відповідно до Заявки № 23 від 12.10.2021 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, адреса завантаження 46-300 Olesno ul.Targowa 13.
-          Позивачем порушено приписи 8 пункту 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VІ  (далі -  МК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.
Відповідно до частини першої      статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За правилами  статті 248 Митного кодексу України     митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
У відповідності до статей  49,  50 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті  51, частиною першою статті  52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
У силу вимог частини другої  статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
У відповідності до частин першої, другої  статті 53 Митного кодексу  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;                   3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьої  статті 53 Митного кодексу України  передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);                  4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою  статті 54 Митного кодексу України  закріплено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відтак, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.
У той же час, у частині п`ятій  статті 53 Митного кодексу України  встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої  статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 МК України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару згідно частини третьої  статті 53 МК України.
Так,  статтею 57 Митного кодексу України  встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених      статтею 64 цього Кодексу.
Зокрема,  статтею 58 МК України  передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої  статті 57 цього Кодексу.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, вказаний метод не підлягає застосуванню, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Як свідчать матеріали справи, для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № UA100300/2021/027377 від 21.10.2021, в якій задекларовано митну вартість товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» відповідно до  ст. 58 Митного кодексу України  в розмірі відповідно до ціни контракту щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією надано до митного органу, документи, які передбачені частинами 1 та 2  ст. 53 Митного кодексу України, а саме:
-          контракт № 019PL від 01 листопада 2019 року між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛЮ С», Україна, м. Київ і ВRADAS Sp z 0.0. Spуіka komandytowa, Poland, доповнення 1 від 01.11.2019; доповнення 2 від 25.04.2020 доповнення 3 від 14.05.2020 доповнення 4 від 03.06.2020 доповнення 5 від 03.07.2020 доповнення 6 від 26.11.2020;
-          інвойс EX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
-          переклад інвойсу ЕX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
-          пакінг-лист (специфікація) до інвойсу EX/HU/303/2021 від 18.10.2021;
-          експортна митна декларація Республіки Польща № 21PL331020Е0982744 від 19.10.2021;
-          сертифікат походження №PL/MF/AN 0585739 від 19.10.2021;
-          сертифікат походження EUR-1 №PL/MF/AS 0034853 від 19.10.2021;
-          заявка на перевезення вантажу від перевізника № 23 від 12.10.2021;
-          довідка про транспортні витрати від 19.10.2021 на заявку № 23 від 12.10.2021;
-          рахунок на сплату транспортування вантажу № 137 від 19.10.2021 на суму 45000 грн.;
-          CMR A№ 810459 міжнародна транспортна декларація від 18.10.2021.
Однак, не зважаючи на вказане, під час митного оформлення товару та визначення митної вартості товарів, підставою для висновку відповідача про неможливість визначення митної вартості імпортованого товару за ціною договору стала наявність у документах, наданих декларантом, розбіжностей, зокрема, неможливість встановити умови оплати за товар, відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості.
Як наслідок, спірним рішенням про коригування митної вартості товарів                                                            № UA100380/2021/000418/2,  яке обґрунтоване наступним: декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість, отже не можливе застосування основного методу визначення митної вартості за ціною зовнішньо - економічного контракту.
Так, у спірному рішенні митний орган дійшов до висновку, що: в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а саме:
1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки;
2) відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та розвантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/розвантаження;
3) відповідно до п.8.2 контракту від 01.11.2019 № 019PL продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення;
4) до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не  підтверджена (не включена) та складова митної вартості як страхування;
5) заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.
При цьому, джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з наступними деклараціями:
товар №1 митна декларація від 25.08.2020 № UA100020/2020/38699 (вартість товару згідно джерела інформації - 6,83 USD/кг);
товар №13 митна декларація від від 28.09.2021 № UA100230/2021/324560 (вартість товару згідно джерела інформації  1,94 USD/кг);
товар №22 митна декларація від 21.05.2021 № UA500020/2021/17943 (вартість товару Згідно джерела інформації  3,87 USD/кг);
товар №27 митна декларація від 24.09.2021 № UA305110/2021/16859 (вартість товару згідно джерела інформації - 5,95 USD/кг);
товар №31 митна декларація від 17.05.2021 №UA807170/2021/29969 (вартість товару згідно джерела інформації  3,97 USD/кг).
Декларацію № UA100300/2021/000418/2 від 21.10.2021 було скасовано та заповнено нову митну декларацію (після коригування) № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган не дав пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Розмір суми коригування митної вартості (вартість позову) згідно відповідному рішенню про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/000418/2 від 21.10.2021 є 161783,31 грн. (сто шістдесят одна тисяча сімсот вісімдесят три гривні та 31 копійка) (детально 10211,48 грн. мито та 151571,83 грн. ПДВ).
Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1 контракту на кожну окрему поставку товару в специфікаціях будуть зазначені кількість, розважування товару. Ціна, сортність та кількість товару на кожну поставку зазначається в специфікаціях до даного контракту. В загальному випадку такою специфікацією є рахунок-фактура на партію товару. 3.1.3 Походження товару буде визначатися додатковими угодами до контракту або свідоцтвом про походження, виданого Продавцем.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» при митному оформленні товарів надано Апелянту рахунок-фактуру на партію товару - інвойс EX/HU/303/2021 від 18.10.2021, тобто Товариством надано відомості щодо ціни товару та митного оформлення у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту, тоді як відповідачем не наведеного жодного обґрунтування, яким чином вказані недоліки вплинули на визначення митної вартості імпортованого товару. 
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що окремий обов`язковий документ як то рахунок-проформа відсутній у списку документів, що підтверджує митну вартість згідно п.2  ст.53 МК України, окрім цього посилання апелянта на те, що позивач не надав рахунку-проформи, колегія суддів до уваги не бере, оскільки таким рахунком і є поданий позивачем до митного оформлення інвойс. Доказів того, що рахунок-проформа має бути за іншою формою чи має чітко встановлену форму відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано.
Відповідно до частини 3  статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Доводи апелянта про те, що прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що прайс-лист є документом довільної форми, а    чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів. Разом з цим, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Щодо твердження апелянта про те, що до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не  підтверджена (не включена) та складова митної вартості як страхування то колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що якщо за твердженням декларанта страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, позаяк, декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. Однак, митним органом цього зроблено не було.
З приводу не надання декларантом до митного оформлення доказів на підтвердження наявності/відсутності сплати ліцензійних платежів за користування торгівельною маркою BRADAS, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.
Вказані платежі не включені до митної вартості, доказів зворотного апелянтом не надано, з огляду на що, посилання апелянта на ці обставини, як підстави для коригування митної вартості, колегія суддів вважає необґрунтованими. Крім цього, визначення терміну поставки FCA не включає ліцензійні платежі за торгову марку, а роялті можуть виставлятись тримачем торгової марки, проте до митної вартості такі витрати не відносяться.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені    статтею 53 МК України.
Колегією суддів встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, на наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визначена за ціною договору.
Крім цього, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Київська митниця, як відокремлений структурний підрозділ Державної митної служби України протиправно відмовила позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, визначивши митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Ураховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 12.03.2019 у справі  № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 колегія суддів зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті  53  та частини другої статті  58 МК України  зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Колегія суддів критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.
Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що під час митного оформлення задекларованого товару позивач подав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та її підтверджують, у наданих декларантом документах суд не виявив розбіжності, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позивачем під час митного оформлення та на вимогу відповідача надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та наявність підстав для скасування рішення Київської митниці  від 21.10.2021 № UA100380/2021/000418/2 про коригування митної вартості товарів, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами  статті 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -
        
   У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України -  залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року - залишити без змін.
          
          Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                  О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                               Я.М. Василенко

                                                                                                             В.В. Кузьменко