УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження 
27 серпня 2025 року  
м. Київ
справа №160/31314/24
адміністративне провадження №К/990/33722/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Шуриним Ігорем Васильовичем,
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року (колегія у складі суддів (Лукманової О.М. Божко Л.А., Дурасової Ю.В.)
у справі № 160/31314/24
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства «Інфоресурс» 
про визнання відмови протиправною, зобов`язання внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення черговості здобуття освіти; -

УСТАНОВИВ:

У листопад 2024 року ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі- відповідач 1), Державного підприємства «Інфоресурс» (далі- відповідач 2), в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача 1 від 23.10.2024 року №3/7898-24 у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо нього та скасувати її; 
- зобов`язати відповідачів внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ним черговості здобуття освіти, визначеної ст.10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 позов задоволено частково: 
-визнано протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту»; 
-зобов`язано Міністерство освіти і науки України внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», ОСОБА_1 в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на агрономічному факультеті за спеціальністю « 206 Садово-паркове господарство» на денній формі навчання за освітнім ступенем «бакалавр».
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Міністерство освіти і науки України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2025 апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України задоволено; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 скасовано; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

08.08.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана в його інтересах адвокатом Шуриним І.В., в якій позивач просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2025, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 залишити без змін.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Ухвалою від 11.12.2024 суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами ч. 4 ст. 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає п. 3 ч. 4 ст.328 КАС України. Вказану підставу мотивує тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема щодо тлумачення положень ст. ст. 10, 40 Закону України «Про освіту», п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Покликається на те, що колегію суддів Третього апеляційного адміністративного суду при розгляді справи №160/31314/24 невірно застосовані або порушені такі норми законодавства:
- ст. ст. 10, 40 Закону України «Про освіту», де під здобутим рівнем освіти розуміється вже закінчений рівень освіти;
- ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», згідно з якими документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. У позивача взагалі відсутній диплом про вищу освіту;
- п. 1-3 ст. 3 Закону України «Про освіту» та ст. 53 Конституції України, згідно з якими кожен має право на освіту та ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Апеляційний суд зазначив, що позивач для здобуття освіти на рівні вищому ніж раніше здобутий та для збереження послідовності здобуття освіти повинен був поновитися на навчанні, з якого його двічі було відраховано;
- п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виходячи зі змісту яких можна зробити висновок, що законодавець під поняттям «рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначений ч. 2 ст.10 Закону України «Про освіту»» розуміє саме закінчений рівень освіти.
Також підставами касаційного оскарження скаржник вказує підпункт «а» та «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього.

Наведені доводи вказують на наявність підстав відкриття касаційного провадження, визначених підпунктом «а» та «в» п.  2 ч. ст.328 КАС України та п. 3 ч. четвертої   ст. 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам ст.330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Шуриним Ігорем Васильовичем, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року у справі № 160/31314/24.
2.  Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/31314/24.
3.Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження.
4.Установити відповідачам Міністерству освіти і науки України, Державному підприємству «Інфоресурс» десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко