Справа № 463/8607/24                                Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/962/25                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       22 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Львівського апеляційного суду м. Львова цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Усенка Антона Володимировича на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року в складі судді Мармаш В.Я. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
встановив:
У серпні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85 903,67 грн, а саме:
-за Договором позики № 4925799 в розмірі 29 050,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 050,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 09150-06/2023 в розмірі 29 401,42 грн, з яких: 29 142,43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 258,99 грн - сума заборгованості за відсотками;
-за Кредитним договором № 101430671 в розмірі 13 743,75 грн, з яких: 2 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 843,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн - сума заборгованості за комісією;
- за Кредитним договором № 5284943 в розмірі 13 708,50 грн, з яких: 2 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 808,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн - сума заборгованості за комісією.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №4925799. 
Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciyaз повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1. п.5 Договору позики).
Відповідно до п. 20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного цифрового документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29050,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22050,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №4925766 в розмірі 29050,00 грн. 
Також, 07 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №09150-06/2023, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, який зазначений у п. 8 кредитного договору.
Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані Відповідачкою. Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №25072024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належне ТОВ «Аванс Кредит» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників Договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024.
Відповідно до реєстру боржників від 25.07.2024 до договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29401,42 грн, з яких: 29142,43 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 258,99 грн. сума заборгованості за відсотками. 
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №409150-06/2023 в розмірі 29401,42 грн. 
Також, 09 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори №101430671 та №528494. 
Договори укладені в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору.
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 
29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29012024, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі. 
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29 січня 2024 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №101430671 в сумі 13743,75 грн, з яких: 2400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10843,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. - заборгованість за комісією.
Крім цього, відповідно до Реєстру боржників №1 від 29 січня 2024 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором №5284843 в сумі 13708,50 грн, з яких: 2400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10808,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. - заборгованість за комісією.
У порушення умов договорів відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за ОСОБА_1 рахується заборгованість на вказані вище суми, яку позивач просив стягнути на свою користь та судові витрати.
Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
- за Договором позики № 4925799 в розмірі 29 050,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 050,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 09150-06/2023 в розмірі 29 401,42 грн, з яких: 29 142,43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 258,99 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Договором про споживчий кредит № 101430671 в розмірі 13 743,75 грн, з яких: 2 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 843,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн - сума заборгованості за комісією;
- за Договором про споживчий кредит № 5284943 в розмірі 13 708,50 грн, з яких: 2 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 808,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 500,00 грн - сума заборгованості за комісією, а всього заборгованість у загальному розмірі 85 903,67 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот три гривні шістдесят сім копійок) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подав адвокат Усенко А.В., вважає рішення незаконним, висновки суду зроблені з неправильною оцінкою фактичних обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що до позивача не перейшло права вимоги за договором позики №4925799 від 11.10.2023, оскільки договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» було укладено 14.06.2021, в той час коли договір позики між «1 Безпечне агентство з повернення боргів» та ОСОБА_1 було укладено 11.10.2023, тобто на 2 роки раніше, а ніж було укладено спірний договір позики.
Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється до нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває прав, визначених договором, у якому виникло таке зобов`язання. 
Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18. 
Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимоги (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №761/33403/17). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджується ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22.04.2021. 
Звертає увагу, що гідно із п.2.2 Договору позики №4925799 від 11.10.2023 строк позики становить 15 днів. У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає правомірним нарахування відсотків у розмірі 10150,00 грн. У п. 2.4 Договору №4925799 від 11.10.2023 встановлено орієнтовану загальну вартість кредиту у розмірі 10150,00 грн., що включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3150, 00 грн. та суму Кредиту у розмірі 7000, 00 грн. Жодних пролонгацій користування позики відповідачем не передбачено, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію позики №4925799 з наявним електронним підписом. 
Відповідно до усталеної практики, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України, припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку. 
Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачці згідно договору, відповідно перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів є неможливим. 
Додає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Розрахунок заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. 
Щодо договору позики №09150-06/2023 від 07.06.2023, то в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачці згідно договору. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачці кредиту, тому перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів не є можливим. 
Щодо кредитного договору №101430671 від 09.06.2023, то в матеріалах справи також відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачці згідно договору. Зокрема, позивач не надав виписки за картковим рахунком позичальника або банківської квитанції про перерахування коштів. Також позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачці кредиту, тому перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. 
Вказує на те, що при оформлені договору №101430671 від 09.06.2023 не було повідомлено позичальника про умови кредитування. Кредит оформлений строком на 14 днів. Будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідачці не було надано після отримання кредиту. Нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим, про що свідчить судова практика. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ст. 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. 
За умовами договору дата початку пільгового періоду/дата видачі кредиту 09.06.2023. Останній календарний день пільгового періоду/дата першої сплати процентів за користування кредиту 23.06.2023. Сума кредиту 5000 грн. Нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк - 1550 грн. Разом до сплати 6550 грн. Однак, відсотки за користування кредитом ТОВ «Мілоан» нараховувало, виходячи зі строку кредиту 104 дні. 
Зауважує, що зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема позичальником. Отримуючи кредит 09.06.2023 ОСОБА_1 вважала, що повинна його повернути 23.06.2023, однак, позивач нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування. В той час, як починаючи з 24.06.2023 у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором. 
Щодо стягнення комісії за договором, то вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 500 грн. від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». 
Аналогічні доводи апелянта стосуються і договору №5284943 від 09.06.2023. Зокрема, щодо відсутності доказів перерахування коштів відповідачці, виписки за картковим рахунком та у зв`язку з цим неможливості перевірити розмір заборгованості, а також щодо строку кредиту 14 днів, а не 104 дні та комісії в розмірі 500 грн. 
Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Згідно із ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на таке.
Відповідно до частини 1-4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно із статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції виходив з підставності позовних вимог. Зокрема врахував, що між первісними кредиторами та відповідачкою досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Однак, відповідачка порушила умови договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Перевіряючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.
Судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 4925799. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора 1kAGFacfY3, про що свідчить п. 28 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін (а.с.9-11).
Відповідно до умов Договору, сума позики 7000,00 грн.; строк позики складає 15 днів; базова процентна ставка за перший день - 44,86% (фіксована); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення 3,0%; пеня 3,50%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 844442,25%; орієнтовна загальна вартість позики складає 10150,00 грн.
Додатком №1 до Договору позики №4925799 від 11.10.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до таблиці, розрахованої за період з 11.10.2023 по 26.10.2023 року, чиста сума кредиту 10150,00 грн., проценти за користування кредитом 3150,00 грн. (а.с.11 зворот).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 25.04.2018 встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстровано як фінансову установу 20.10.2015 №2542 ( а.с.20).
Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2021 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстроване як юридична особа 30.06.2015, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.21).
14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.13-14).
Відповідно п.1.2. Договору факторингу №14/06/21 слідує, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно визначення термінів, що використовуються у даному Договорі, право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі Договору позики; боржники - позичальники Клієнта, яким клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед клієнтом згідно з Договором позики, щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, а також будь-які представник боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повність або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника. 
28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу, якою п. 1.3 Договору факторингу викладено в наступній редакції: «Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства» (а.с.15).
27.02.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 20 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, в якій визначена загальна сума прав вимоги, що відступають згідно Реєстру Боржників № 19 від 27.02.2024 (а.с. 16). 
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №19 від 27.02.2024 за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2. Договору Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 19 кількістю 8053, після чого, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.17). 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №19 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за договором позики № 4925799 в сумі 29050,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22050,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.18).
Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики № 4925799 від 11.10.2023, який надав позивач, за період з 27.02.2024 по 31.07.2024 ОСОБА_1 має заборгованість станом на 31.07.2024 у сумі 29 050, 00 грн. 
07 червня 2023 року між «Аванс кредит» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту №09150-06/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.25-27).
Кредит надається строком на 360 днів. Дата погашення кредиту 31.05.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. 
Згідно п.1.4.1 процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2.
Відповідно до п. 1.5 клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. 
За п.1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.3.1. договору). Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит зазначена у Паспорті споживчого кредиту (а.с.29).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2984 і був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_2 . 
Заявкою від 11.08.2023 на реструктуризацію заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №09150-06/2023 від 07.06.2023, ОСОБА_1 надала згоду на укладення додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості (а.с.30).
Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №09150-06/2023 від 07.06.2023 сторони домовились п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.5 Договору викласти в новій редакції: Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 33555,69 грн. строком на 155 днів, процентна ставка становить 0,01% в день (3,65% річних).
Заявкою від 13.08.2023 на реструктуризацію заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №09150-06/2023 від 07.06.2023, ОСОБА_1 надала згоду на укладення додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості (а.с.31).
Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №09150-06/2023 від 07.06.2023 сторони домовились пункти 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.5 Договору викласти в новій редакції: Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 34155,40 грн. строком на 157 днів, процентна ставка становить 0,01% в день (3,65% річних).
Згідно із Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №В0000448 №13 від 02.12.2021 ТОВ «Аванс Кредит» зареєстроване як фінансова установа відповідно до рішення НБУ від 15.01.2021 №21/71пк. (а.с.38). 
Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.07.2023 ТОВ "Аванс Кредит» зареєстроване як юридична особа 21.07.2023, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.39).
25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.32-34).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №25072024 від 25 липня 2024 року, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2. Договору Факторингу №25072024 від 25.07.2024, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.35).
Відповідно до витягу Реєстру боржників від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 29401,42 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 29142,43 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 258,99 грн. (а.с.36).
Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики № 09150-06/20223 від 07.06.2023, який надав позивач, за період з 25.07.2024 по 31.07.2024 ОСОБА_1 має заборгованість станом на 31.07.2024 у сумі 29401,42 грн. (а.с.37).
09 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101430671, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 5000 грн, строк кредиту 104 днів з 09.06.2023, який складається з пільгового періоду складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.06.2023 року та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 21 вересня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), комісія за надання кредиту 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1050 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, тип процентної ставки фіксована. (а.с. 40-45).
За змістом п. 1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 23.06.2023 (день звершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 21.09.2023 (останнього строку кредитування). 
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_4. 
Згідно відомостей платіжного доручення 66301948, ТОВ «Міолан» 09.06.2023 перерахувало ОСОБА_1 5000 грн на картку НОМЕР_4 (а.с. 155).
Також, 09 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №5284843, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 5000 грн, строк кредиту 104 днів з 09.06.2023, який складається з пільгового періоду складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.06.2023 року та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 21 вересня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), комісія за надання кредиту 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1050 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, тип процентної ставки фіксована (а.с. 48-53).
За змістом п. 1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 23.06.2023 (день звершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 21.09.2023 (останнього строку кредитування). 
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_4. 
Згідно відомостей платіжного доручення 102506460, ТОВ «Міолан» 09.06.2023 перерахувало ОСОБА_1 5000 грн на картку НОМЕР_4 (а.с. 161).
29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників (а.с.56-57).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №1 та№2 за Договором Факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2. Договору Факторингу №29012024 від 29 січня 2024, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3010, після чого, з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.58, 60).
Відповідно до витягів з Реєстрів боржників № 1 та № 2 від 29 січня 2024 року до Договору факторингу № 29012024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101430671в розмірі 13743,75 грн., з яких: 2400,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 10843,75 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - за комісією та за кредитним договором № 5284943 в розмірі 13708,50 грн., з яких: 2400,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 10808,50 грн. - заборгованості за відсотками, 500,00 грн. - за комісією (а.с.59, 61). 
Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, суд апеляційної інстанції виходить з такого. 
Згідно зі ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно дост. 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ізст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, згідно з частиною першоюстатті 627 ЦК Українивідповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідност. 1055 ЦК Україникредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч.1,3ст.207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст.205,207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, зі системного аналізу зазначених вище положень закону вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18), від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20 (провадження № 61-6379св21).
Щодо стягнення за договором про надання фінансового кредиту №09150-06/2023, то колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
На підтвердження заявлених позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано копію договорів про надання фінансового кредиту, договору факторингу із відповідними додатками та розрахунки заборгованості за договорами, які апелянт належними доказами не спростувала.
У разі не погодження щодо здійснення операцій з грошовими коштами, апелянт міг надати виписки по своєму рахунку для спростування перерахунку коштів. Однак, будь-яких належних доказів для спростування позивних вимог апелянтом не надано. Окрім того, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на спростування даних про перерахування їй коштів в сумі 34 155,40 коп., не довела неналежність їй вказаної банківської карти чи неотримання нею цих коштів.
Відтак суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачкою електронного кредитного договору з фінансовою установою ТОВ «Аванс Кредит» та отримання нею коштів за цим кредитним договором.
Судом першої інстанції взято до уваги наявні в матеріалах справи розрахунки кредитної заборгованості, надано таким доказам належну оцінку, а саме, що такі розрахунки підтверджують факт отримання коштів відповідачем в зазначеному розмірі та користування такими коштами відповідачем.
Оскільки сам факт укладення Договору про надання фінансового кредиту №09150/06/2023 відповідачкою не заперечується, відповідно доводи скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору, колегія суддів вважає неспроможними. 
Щодо стягнення заборгованості за договорами про споживчий кредит №101430671 від 09.06.2023 та № 5284943 від 09.06.2023, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала, у результаті чого станом на 31.07.2024 року виникла заборгованість у розмірі 13743,75 грн., яка складається з 2400, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 10843,75 грн. заборгованості по процентам та 500,00 грн. комісії, та заборгованість у розмірі 13708,50 грн., яка складається з 2400,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 10808,50 грн. заборгованості по процентам та 500,00 грн. комісії, що є підставою для стягнення такої заборгованості.
Як стверджується матеріалами справи, 09.06.2023 ОСОБА_1 було укладено два Договори про споживчий кредит№ 101430671 та №5284943, яким серед іншого було передбачено строк, на який надається кредит - 104 дні з 09.06.2023. Вказаний строк визначений п. 1.3 кожного з Договорів, це період часу, протягом якого позичальник може правомірно користуватись кредитом, що складається з пільгового і поточного періодів. пільговий період та поточний період. 
Пільговий період - строк, що настає з дати видачі кредиту, згідно п. 1.3 та завершується у визначену п. 1.3.1 Договору дату (рекомендовану дату платежу). Під час дії цього періоду, проценти за користування кредитом можуть, якщо це передбачено умовами договору, нараховуватись за зниженою відсотковою ставкою. З дати завершення пільгового періоду строк виконання зобов`язання позичальником вважається таким, що настав і триває протягом поточного періоду; поточний період - строк, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується у визначену п. 1.3.2 Договору дату (дату остаточного погашення заборгованості). Протягом дії цього періоду проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. Позичальник має виконати зобов`язання в день завершення пільгового періоду, але не пізніше останнього дня поточного періоду. З завершенням поточного періоду спливає строк кредитування за Договором. З дня наступного за днем завершення поточного періоду, у випадку існування непогашеної заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати платежів (заборгованості) вважається порушеним (простроченим) Позичальником, що тягне настання наслідків обумовлених розділом 4 цього Договору та надає Кредитодавцю право розпочати процедуру врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнення її в примусовому порядку. 
Зміст вказаних положень свідчить про те, що строк кредитування складається з пільгового та поточного періодів, протягом яких застосовуються знижена та стандартна процентні ставки. А тому вказані періоди не є строками кредитування, про що помилково вважає апелянт. Доводи скаржника в означеній частині є безпідставними.
Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101430671 від 09.06.2023 та до договору про споживчий кредит № 5284943 від 09.06.2023, визначено графік платежів за вказаним договором, відповідно до якого заборгованість мала бути сплачена 21.09.2023, тобто по закінченню поточного періоду, як це визначено п. 1.4 Договорів.
Разом з тим, пунктом 2.3 договору визначено умови щодо пролонгації строку кредитування, зокрема пункт 2.3.1.2 передбачає, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Після здійснення позичальником таких платежів, умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятися від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення (п.2.3.2). 
Як свідчать матеріали справи, нарахування відсотків здійснювалось згідно п. 1.5.2 у період з 10.09.2023 по 23.06.2023, згідно п. 1.5.2, 2.3.1.1 у період з 24.06.2023 по 30.06.2023, 08.08.2023 по 05.09.2023, 13.09.2023 по 19.09.2023, 21.09.2023 по 27.09.2023, 04.10.2023 по 10.10.2023, згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 у період з 01.07.2023 по 07.08.2023, 06.09.2023 по 12.09.2023, 20.09.2023, 28.09.2023 по 02.10.2023, 03.10.2023, 11.10.2023 по 17.11.2023 (а.с.151-153, 157-159). 
Вказані обставини свідчать про те, що відповідач вчиняла конклюдентні дії, сплачуючи частково тіло кредиту, проценти та комісію за пролонгацію, внаслідок чого строк кредитування продовжувався.
Неправильне розуміння умов договору щодо строку кредитування не звільняє від обов`язку позичальника сплатити як тіло кредиту, так і нараховані відсотки. 
Підписавши вказаний договір, відповідач погодилась з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан».
Твердження апелянта про те, що при оформленні 09.06.2023 договорів №101430671 та №5284943 її не було повідомлено про умови кредитування є безпідставними, оскільки перед укладанням зазначених договорів позивач була ознайомлена з паспортами споживчих кредитів, в яких ОСОБА_1 підтвердила про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с.46, 54). 
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом відбувалось після закінчення строку кредитування. Як свідчать матеріали справи, зокрема відомість про щоденні нарахування та погашення, ОСОБА_1 періодично сплачувала тіло кредиту, проценти та комісію за пролонгацію кредиту, чим фактично визнавала усі погоджені між сторонами умови. Відповідач помилково ототожнила строк кредитування з пільговим періодом у строку кредитування.
Твердження ОСОБА_1 про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим, колегією суддів відхиляються, оскільки матеріалами справи підтверджено платіжними дорученнями № 66301948 про переказ ТОВ «Мілоан» коштів згідно договорів № 101430671 від 09.06.2023 та №102506460 про переказ ТОВ «Мілоан» коштів згідно договору № 5284943 від 09.06.2023 (а.с. 155, 181). 
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне виконання умов договору та погашення заборгованості за договорами від 09.06.2023 року. 
Щодо стягнення комісії за договорами №101430671 від 09.06.2023 та №5284943 від 09.06.2023, то колегія суддів виходить з такого.
Пунктом 1.5.1. договорів передбачено комісію за надання кредиту: 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Згідно п. 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення , згідно п. 1.4 Договору. Звершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5, 3.2.6 Договору. 
У Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору № 101430671 від 09.06.2023 та №5284943 від 09.06.2023, міститься інформація із зазначенням дати платежу (повернення кредиту та сплати комісії та процентів), а саме 21.09.2023 кредиту 5000,00 грн., 14550,00 грн. - процентів та 500,00 грн. комісії. 
За змістом п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживчий кредит» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за надання кредиту (додаток №2). 
Як встановлено судом 09.06.2023 між сторонами було укладено Договори про споживчий кредит №101430671 та №5284943 в електронній формі, при цьому сторонами були узгоджені усі істотні умови укладено кредитного договору, в тому числі й щодо сплати комісії ( п.1.5.1), 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідач у визначений у договорі строк свої зобов`язання перед кредитором не виконала, не сплатила суму отриманого кредиту, передбачених договором процентів та суму комісії за надання кредиту, у зв`язку з чим у останньої утворилася заборгованість за кредитними договорами, розмір якої відповідачкою не спростовано. 
Що стосується стягнення заборгованості за договором позики № 4925799, укладеним 11 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , колегія суддів звертає увагу, що договір факторингу №14/06/21 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 14 червня 2021 року, тобто до укладення договору позики від 11 жовтня 2023 року.
В свою чергу, за змістом ч.1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Колегія суддів звертає увагу, що в зазначеній нормі права мова йде про право грошової вимоги, яке не можна ототожнювати із зобов`язанням боржника, оскільки право вимоги є похідним наслідком, що виникає через невиконання боржником певного грошового зобов`язання.
З вказаного слідує, що право вимоги не може існувати саме по собі.
Згідно із пункту 5 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» факторинг є видом фінансової послуги.
Відповідно до статті 9 вказаного Закону фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами.
Договір факторингу має такі ознаки:
1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату;
2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим;
3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги;
4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» умови;
5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 вказано, що визначальною ознакою договору факторингу є суб`єктний склад його учасників. Так, суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони:
- клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України);
- фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч.3 ст. 1079 ЦК України);
- боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором, що вбачається із ч. 1 ст. 1077 ЦК України. 
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
У справі, що переглядається, встановлено, що договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладений між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "1Безпечне агентство необхідних кредитів", передував договору позики №4925799 від 11.10.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою. Тому предметом даного договору факторингу не могло бути право вимоги за договором позики №4925799 від 11.10.2023, оскільки такого зобов`язання на той момент ще не існувало.
При цьому, сам вказаний договір факторингу не містить умов, за яких його дія поширюється на кредитні договори, що виникли після його укладення (майбутня вимога).
Натомість, умовами договору факторингу передбачено, що предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, дія договору вичерпується відступленням права вимоги щодо визначених реєстром зобов`язань, і не поширюється на інші грошові зобов`язання.
Із наведеного слідує, що вимога на момент укладення договору повинна була бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було, та сторони не могли передбачити, що 11.10.2023 між ТОВ "1Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою буде укладено договір позики.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що наданий позивачем договір факторингу від 14.06.2021 не містить усіх сторінок, що позбавляє суд можливості визначити строк дії договору факторингу. За відсутності таких даних, суд не може встановити тієї обставини, чи дія договору факторингу від 14.06.2021 була чинною станом на час укладення договору позики №4925799 від 11.10.2023. 
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведені обставини, у зв`язку із чим дійшов неправильного висновку, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" має право вимагати від відповідачки сплату заборгованості за договором позики №4925799 від від 23.10.2023, укладеного між ТОВ "1Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 . Відповідно, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов у цій частині і стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача 29 050, 00 грн. Доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження. 
За нормами п.1, п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у рішенні суду обставинам справи та незаконності судового рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики №4925799 від 23.10.2023, укладеного між ТОВ "1Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , що є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового про відмову в задоволенні таких вимог. 
Відповідно до положень ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано в частині щодо стягнення заборгованості за договором позики №4925799 від 11.10.2023, відповідно перерозподілу підлягає і судовий збір. 
При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с.1), враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню 2004 грн. 02 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, та з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1535,97 грн. 
Враховуючи вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню 468 грн. 05 коп. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Усенка Антона Володимировича задовольнити частково.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року в частині задоволення позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за Договором позики №4925799 від 11.10.2023 скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики №4925799 від 11.10.2023 в розмірі 29 050,00 грн. - відмовити.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 3028,00 грн - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 468 (чотириста шістдесят вісім) гривень 05 копійок судового збору. 
В решті рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 липня 2025 року.

Головуючий                                                 А.В. Ніткевич

Судді                                                         С.М. Бойко

                                                                       С.М. Копняк