ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/34656/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області   
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 03.03.2025, (суддя суду першої Ніколайчук С.В.), прийняте в прядку спрощеного провадження у м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/34656/24 за позовом ОСОБА_1   до Головного управління Пенсійного фонду України  в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          30.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
1. визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до пункту сім абзацу другого частини першої статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 29.11.2024 року – протиправними;
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди навчання та роботи зазначені в Трудовій книжці серії НОМЕР_2 , з 01.09.1982 року по 31.12.1998 року, а саме:
- з 01.09.1982 по 18.07.1983 = 10 місяців 18 днів (навчання у Свердловському технічному училищі № 103 Луганської області);
- 01.08.1983 по 19.04.1987 = 3 роки 8 місяців 19 днів (продавець універмагу “Дитячий світ”);
- з 20.04.1987 по 15.11.1987 = 6 місяців 26 днів (догляд за дитиною);
- з 16.11.1987 по 01.08.1990 = 2 роки 8 місяців 15 днів (завод “Протон”);
- з 02.08.1990 по 12.09.1990 = 1 місяць 11 днів (догляд за дитиною);
- з 13.09.1990 по 30.09.1992 = 2 роки 18 днів (продавець магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”);
- з 01.10.1992 по 26.01.1996 = 3 роки 3 місяця 26 днів (продавець магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”);
- з 01.02.1996 по 15.08.2000 = 4 роки 6 місяців 15 днів (продавець магазину “Ровенецькая слобода”);
3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період перебування її на пенсії по інвалідності з 27.01.2021 (дата призначення пенсії по інвалідності) по 28.11.2024 (дата виповнення 60 років), який складає 3 роки 8 місяців 19 днів;
4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період виплати їй допомоги по безробіттю, з 24.04.2008 по 19.02.2009, який складає 9 місяців 26 днів;
5. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати з 29.11.2024 пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на пенсію за віком, відповідно до пункту сьомого абзацу другого частини першої статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В обґрунтування позову зазначено, що з 2020 року позивач перебуває  на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію по інвалідності. Після досягнення  60 років позивач звернулась до пенсійного фонду з заявою про перехід  з пенсії по інвалідності  на пенсію за віком, проте Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням від 09.12.2024 року № 045750012407 через відсутність страхового стажу відповідно до трудової книжки   НОМЕР_2 та  не взято до перерахунку пенсії період інвалідності, оскільки деякі періоди роботи потребують уточнення (печатки в трудовій книжці не читаються), з чим позивач не погоджується та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 03.03.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Одеській області  від 09.12.2024 року № 045750012407. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1982 по 18.07.1983, періоду роботи позивача відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 та період перебування її на пенсії по інвалідності з 27.01.2021 (дата призначення пенсії по інвалідності) по 28.11.2024 (дата виповнення 60 років). Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2024 № 4264 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію  за віком, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів служби позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ПФУ в Одеській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. 
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За наданими документами страховий стаж роботи позивача на момент розгляду заяви складав 21 рік 10 місяців 18 днів, що є недостатнім для переведення на пенсію за віком. Згідно протоколу від 10.12.2024 (наявний в матеріалах справи) загальний стаж позивача складає 25 років 8 місяців 20 днів. 
          Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись не необґрунтованість доводів скарги просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримуєте пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон України № 1058). 
02.12.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії.
Заява позивача та додані до неї документи за принципом екстериторіальності  розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 045750012407 від 09.12.2024 відмовлено позивачці в переведені на інший вид пенсії. 
В обґрунтування рішення № 045750012407 від 09.12.2024  відповідач  зазначив, що за наданими  документами  страховий стаж роботи  складає 21 рік 10 місяців  18 днів, у зв`язку з чим, відмовлено  у переведенні на пенсію за віком через відсутність необхідного страхового стажу  роботи. Інших вмотивованих висновків рішення не містить.
З урахуванням вищенаведеного, позивач зробила висновок, що  відповідач не врахував страховий стаж, який мається у трудовій книжці серії НОМЕР_2  та не враховано  страховий стаж  під час перебування на пенсії по інвалідності, а саме: з 27.01.2021 (дата призначення пенсії по інвалідності) по  28.11. 2024 року (дата  виповнення 60 років), який склав 3 роки 8 місяців 7 днів. 
Не погоджуючись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії за віком, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на зарахування всього стажу її роботу для умов призначення іншого виду пенсії. 
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Закон України “Про пенсійне забезпечення”   відповідно до   Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно зі статтею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Статтю 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно  з відомостей, які містяться в копії трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , остання працювала:
-          з 01.09.1982 по 18.07.1983 = 10 місяців 18 днів (навчання у Свердловському технічному училищі № 103); 
-           01.08.1983 по 19.04.1987 = 3 роки 8 місяців 19 днів (продавець універмагу “Дитячий світ”); 
-          з 20.04.1987 по 15.11.1987 = 6 місяців 26 днів (догляд за дитиною); 
-          з 16.11.1987 по 01.08.1990 = 2 роки 8 місяців 15 днів (завод “Протон”); 
-          з 02.08.1990 по 12.09.1990 = 1 місяць 11 днів (догляд за дитиною); 
-          з 13.09.1990 по 30.09.1992 = 2 роки 18 днів (продавець магазину “Луч”);
-          з 01.10.1992 по 26.01.1996 = 3 роки 3 місяця 26 днів (продавець магазину “Луч”); 
-          з 01.02.1996 по 15.08.2000 = 4 роки 6 місяців 15 днів (продавець магазину “Ровенецькая слобода”); 
-          з 01.11.2001 по 30.11.2004 = 3 роки 1 місяць (економіст); 
-          з 01.12.2004 по 14.04.2008 = 3 роки 4 місяця 14 днів (продавець);
-          з 24.04.2008 по 19.02.2009 = 9 місяців 26 днів (виплати по безробіттю); 
-          з 05.05.2009 по 01.07.2013 = 4 роки 1 місяць 28 днів (бухгалтер ТОВ Мобілочка);
-          з 02.07.2013 по 30.06.2015 = 2 роки (бухгалтер в ТОВ “Алло”); 
-          з 01.04.2017 по 31.12.2017 = 9 місяців (бухгалтер за договором);
-          з 01.01.2018 по 30.01.2019 = 1 рік 1 місяць (бухгалтер за договором); 
-          з 21.03.2021 по 28.11.2024 = 3 роки 8 місяців 19 днів (період знаходження на пенсії по інвалідності).
Зауважень до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 відповідач при прийнятті рішення № 045750012407 від 09.12.2024   не зазначив.
Згідно з ч. 1 ст. 9 указаного Закону відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1   ст. 10 Закону № 1058-IV   особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Як свідчать матеріали справи, починаючи з 27.01.2021 позивач отримує пенсію по інвалідності.
Статтею   32 Закону України № 1058   встановлено необхідну тривалість   стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб, яким установлено інвалідність, для набуття права   на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності.
Абзацем 2 частини 1 цієї статті передбачено, що особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченогостаттею 26цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного вабзаціпершомучастини першої   статті 26 цього Закону.
Розміри пенсії по інвалідності,   особливості обчислення залежно від групи інвалідності та способу, який особа з інвалідністю ІІ і ІІІ групи може обрати визначені у   статті 33 Закону № 1058-IV. Згідно з частиною першою указаної статті пенсія по інвалідності особам з інвалідністю III групи призначається у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей   27   і   28   цього   Закону.
У свою чергу, абзацом 8 частини другої   статті 33 Закону № 1058-IV   визначено, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого   статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей   27   і   28   цього   Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої   статті 28 цього Закону.
Отже, особа з інвалідністю ІІІ групи, якій призначена пенсію по інвалідності, вправі обрати способи розрахунку такої пенсії - або у розмірі 50% пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей   27   і   28 Закону № 1058-IV, або у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей   27   і   28   цього   Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої   статті 28 цього Закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1   ст. 28 Закону № 1058-IV   мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені   статтею 24 Закону № 1058-IV.
Згідно з абзацом 1 частини першої   статті 24 Закону № 1058-IV   страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
У свою чергу, за правилами абзацу 2 частини першої статті 24 указаного Закону до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою   статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою   статті 26 цього Закону.
Абзацом 1 частини другої   статті 24 Закону № 1058-IV   передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього   Закону   за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при обчисленні пенсії по інвалідності (під час   її розрахунку за правилами   ст. 33 Закону № 1058-IV) до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою   статті 26 цього Закону.
З урахуванням вищевикладеного суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв  посилання відповідача  на неможливість призначення позивачу пенсії у розмірі пенсії за віком  через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки відповідач у рішення від 09.12.2024 року № 045750012407 не зазначив підстав відсутності необхідного страхового стажу, з рішення не зрозуміло чому та з  яких підстав стаж позивача не зарахований відповідачем у повному обсязі.
Таким чином, відповідачем не доведено обґрунтованості прийнятого ним рішення. 
Посилання відповідача на те, що позивач не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, а тому відсутні підстави покладення на нього обов`язку вчинити певні дії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме ГУ ПФУ в Одеській області розглянуло заяву позивача про перехід на інший вид пенсії, саме воно прийняло оскаржуване рішення, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність покладення обов`язку вчинити певні дії саме на ГУ ПФУ в Одеській області.  
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в наведеній частині.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суд першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник