ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 209/9644/24	
                                                                                Суддя І інстанції Корнєєва І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Коршуна А.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції
на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне стягнення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3617225 від 06.12.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Стариковим Максимом Ігоровичем відносно ОСОБА_1 ;
- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3617225 від 06.12.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Стариковим Максимом Ігоровичем відносно ОСОБА_1 .
Провадження у справі адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП закрито.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на наявність та доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1  ст. 126 КУпАП.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріали справи підтверджено, що 06 грудня 2024 року інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стариковим М.І. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3617225.
Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Як зазначено в постанові, 06.12.2024 20:09:39 ДОРОГА МЗО 958 км, водій керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього страхового договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1.ґ. Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. «а»);
реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) - пп. «б»;
чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) – пп. «ґ».
Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в  пункті 2.1.
Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. 
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Спірним у цій справі є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України за непред`явлення позивачем, який керував транспортним засобом, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") або непред`явлення чинного внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»  визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно із п.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія та на вимогу поліцейського - пред`явити його.
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія кореспондується із  обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ. 
Позивач в обґрунтування позовних вимог вказував на відсутність правових підстав для  зупинки інспектором його транспортного засобу та, як наслідок, безпідставність вимоги пред`явлення страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи позивача про безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності через відсутність доказів наявності у відповідача в особі інспектора патрульної поліції підстав, визначених у статтях 32 та 35 Закону України «Про Національну поліцію», для зупинки транспортного засобу позивача та вимоги про пред`явлення документів для перевірки, в тому числі, що інспектором не було повідомлено позивачу про підставу зупинки та перевірки документів.
Наведені обставини на характер спірних правовідносин не впливають, оскільки не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху документи.
Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу.
Також суд враховує, що частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена безумовна відповідальність особи за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції  і сторонами не заперечується, що 06 грудня 2024 року о 20.08 год. інспектором патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки «Acura MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,за кермом якого перебувала водій ОСОБА_1 .. Водій ОСОБА_1 на мобільному телефоні пред`явила QR-код страхового полісу.
Колегія суддів зауважує на тому, що у відповідності до п. «а» ст. 2,4. та п. «ґ» ст. 2.1.  ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського повинен пред`явити для перевірки чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
При цьому, статтею 126 КУпАП передбачено, що поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") повинен бути пред`явлений патрульному поліцейському у спосіб, який дає можливість йому прочитати та зафіксувати дані, а внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування пред`являється у візуальній формі страхового поліса.
Водночас, вказаним нормами не передбачено пред`явлення водієм транспортного засобу QR-код страхового полісу.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови, відповідачем до відзиву на позовну заяву було надано було надано скріншот з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України за результатами перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, відповідно до якого поліс на ТЗ № НОМЕР_2 станом на 06 грудня 2024 року (дата зупинки транспортного засобу і винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №3617225) відсутній.
При цьому, наявний в матеріалах справи поліс №225258735 від 06.10.2024 року відповідно до інформації з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України станом на 06.12.2024 року укладений але не діє.
Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність у позивача на момент зупинки транспортного засобу (06.12.2024 року) чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі або чинного внутрішнього страхового договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, ОСОБА_1 правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №3617225 від 06.12.2024 року відсутні.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення  про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
В повному обсязі постанова складена 17 червня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун