ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/9799/24 
Номер провадження 22-ц/816/740/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
учасники справи:
заявник - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Боруца Тетяна Миколаївна,
боржник - ОСОБА_1 ,
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2024 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, у складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми, повний текст якої складено 04 жовтня 2024 року,  
                                                                  
                                                                 в с т а н о в и в:

30 вересня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Боруца Т.М. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Вимоги мотивовані тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 73013169 з примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 01 вересня 2023 у справі № 591/3099/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014 від 19 жовтня 2020 року у сумі 137 511,66 грн та судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.
У результаті здійсненого приватним виконавцем 23 квітня 2024 року виходу за визначеною виконавчим документом адресою боржника ( АДРЕСА_1 ) встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Належного боржнику майна не виявлено.
На виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», всі процесуальні документи в рамках виконавчого провадження № 73013169 були направлені боржнику рекомендованим поштовим відправленням № 3960502607795 за адресою, визначеною виконавчим документом ( АДРЕСА_1 ).
Крім цього, про обізнаність ОСОБА_1 із відкритим відносно неї виконавчим провадженням свідчить також власноруч написана нею заява від 25 червня 2024 року, що адресована приватному виконавцю. Остання повідомила, що знає про відкрите відносно неї виконавче провадження, проте погашати заборгованість не збирається у зв`язку з відсутністю майна, коштів та доходів. Також боржниця зазначила, що не має зареєстрованого місця проживання та у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на даний час перебуває за кордоном, зокрема, на території Республіки Польща і повертатися на територію України до закінчення воєнного стану не планує.
Однак, якщо боржниця ОСОБА_2 дійсно перебуває в Республіці Польща (про що зазначає у своїй заяві), вона не надала будь-яких доказів на підтвердження цих обставин, незважаючи на направлену їй вимогу приватного виконавця від 26 червня 2024 року за вих. № 2338.
Вбачається, що ОСОБА_2 свідомо не повідомляє приватного виконавця про адресу свого місця проживання/перебування. Така поведінка боржника, спрямована на ухилення від виконання покладених на неї обов`язків, як приватним виконавцем у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», так і судовим рішенням про стягнення з неї коштів.
Посилаючись на зазначені обставини, просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2024 року подання приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Боруци Т.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника задоволено.
Тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за судовим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року у справі № 591/3099/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффвйзен Банк» достроково заборгованості за Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №01 від 19 жовтня 2020 року у сумі 137511 грн 66 коп. та судових витрат в розмірі 2684 грн. 
Копію ухвали направлено для виконання Державній прикордонні службі України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне встановлення обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України.
Не погоджується із встановленими судом фактами її обізнаності про перебування на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого провадження № 73013169 де вона є боржником. Вказує про відсутність доказів направлення їй вимоги приватного виконавця та доводить неналежність повідомлення шляхом направлення листів на електронну пошту.
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Учасники справи, повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних осіб, на підставі наявних матеріалів справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Боруци Т.М. перебуває виконавче провадження № 73013169 з примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 01 вересня 2023 року у справі № 591/3099/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014 від 19 жовтня 2020 року у сумі 137511,66 грн та судові витрати в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується копією постанови від 12 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73013169 (а.с. 8).
12 жовтня 2023 року приватним виконавцем також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 9).
На підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2024 року у справі № 591/3099/23 приватним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 18 вересня 2024 року ВП № 73013169, якою замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 73013169 з АТ «Райффайзен Банк» на нового - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (а.с.13, 14).
Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно повідомлення АТ «Укрпошта» відправлення № 3960502607795, лист боржником не отримано і повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 15, 16).
12 жовтня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та зареєстровано відповідні обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 15зв.).
У результаті вжитих приватним виконавцем заходів встановлено відсутність у боржника нерухомого майна, достатніх коштів, доходів та іншого рухомого майна, за рахунок якого можливо забезпечити виконання рішення суду.
23 квітня 2024 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , та в результаті виходу встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Належного боржнику майна не виявлено також, що підтверджується копією акту (а.с.24зв.).
Приватним виконавцем усі процесуальні документи в рамках виконавчого провадження № 73013169 були направлені боржнику рекомендованим поштовим відправленням № 3960502607795 за адресою, визначеною виконавчим документом ( АДРЕСА_1 ).
Обізнаність боржника ОСОБА_1 із відкритим відносно неї виконавчим провадженням свідчить власноруч написана нею заява від 25 червня 2024 року, що адресована приватному виконавцю, та підписана її електронним цифровим підписом, в якій вона повідомила, що дізналася про відкрите відносно неї виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк», та зазначає про відсутність у неї на даний час зареєстрованого місця проживання (визначеного постійного місця проживання). Квартиру, у якій вона проживала раніше, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було продано ще в 2021 році, на даний час вона там місця проживання не має. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введеним в Україні воєнним станом на даний час вона знаходиться за межами України та території Республіки Польща (постійного місця проживання чи перебування не має) та повернутись до закінчення дії воєнного стану не планує. Будь-якого майна, доходів, на яке можливо звернути стягнення або за рахунок яких можливо здійснювати погашення заборгованості, вона також на даний час не має. Просить врахувати цю інформацію при проведенні виконавчих дій (а.с. 27).
Боржниці на її електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) направлено вимогу приватного виконавця від 26 червня 2024 року за вих. № 2338 разом з копією постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 12 жовтня 2023 року ВП № 73013169. Вказаною вимогою ОСОБА_1 зобов`язано протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання вимоги повідомити приватного виконавця про причини несплати боргу, а також заходи, які вживаються боржницею для виконання покладених на неї рішенням суду обов`язків. Також, боржницю зобов`язано надати достовірні відомості про належне їй майно (кошти), а також про майно (кошти), належні їй від інших осіб (а.с. 28).
Однак, на день звернення до суду з цим поданням боржниця вимоги приватного виконавця не виконала, жодних відомостей, запитуваних у вимозі від 26 червня 2024 року не надала, про причини невиконання законної вимоги приватного виконавця не повідомила.
12 жовтня 2023 року з Департаменту консульської служби МЗС України надійшла відповідь від 12 жовтня 2023 року № 71/36-500-102352, відповідно до якої 09 грудня 2022 року та 31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 зверталась до Посольства України у Французькій Республіці з питань, що стосуються паспортних документів її дочки - ОСОБА_2 (а.с.29 зв.).
Із заяви-анкети від 09 грудня 2022 року, адресованої до Посольства України у Французькій Республіці, в якій у графі «місце проживання» вбачається, що боржниця ОСОБА_1 зазначає адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 30).
Задовольняючи поданням приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження з примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/3099/23 про стягнення заборгованості за кредитним договором, боржниця не вчиняє жодних дій для його виконання, що свідчить про ухилення від виконання покладених на неї обов`язків та є підставою для вжиття заходи у виді тимчасово обмеження у праві виїзду до повного погашення заборгованості за вказаним судовим рішенням.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 2 вищевказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Відповідно до ст. 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5).
Підставою для тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.
У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно дост.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним  судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення
При цьому, ухилення можливе лише при наявності умислу, тобто особа усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його суспільно шкідливі наслідки та бажає їх настання.
Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, будучи обізнаною про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 01 вересня 2023 року, про стягнення заборгованості по кредиту, боржник ОСОБА_1 не вживала будь-яких дій щодо сплати такого боргу та виконання рішення суду. 
Про обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності заборгованості, відкритого виконавчого провадження, оголошення розшуку її як боржника, свідчить її особиста заява від 25 червня 2024 року, подана приватному виконавцю, чим підтверджується її свідоме ухилення від виконання рішення суду. 
У матеріалах справи наявні належні докази, що підтверджують факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду.
За встановлених обставин та вимог Закону доводи апеляційної скарги про незаконність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставними.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд   

                                                                              у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2024 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина