УХВАЛА

14 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 520/869/25
адміністративне провадження № К/990/34232/25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року,
додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року
та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року
у справі №520/869/25
за позовом ОСОБА_1 
до   Головного управління ДПС у Харківській області
про   визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2025 року на адресу Верховного Суду вдруге  надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25. 
Щодо оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25.
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22 серпня 2021 року №2401917-2405-2031-UA63120170000093573 на суму сплати   132 870,00 гривень, від 12 серпня 2021 року №2360914-2405-2031- UA63120170000093573 на суму сплати   1 547 382,00 гривень та від 12 серпня 2021 року №2360913-2405-2031-UA63120170000093573 на суму сплати   160 110,00 гривень.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року, позов задоволено.
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У поданій касаційній скарзі, податковий орган, як на підставу для касаційного оскарження, посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та неповно встановили обставини справи, що мають істотне значення при розгляді справи.
Пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України   встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу.
Тобто, при посиланні на пункт 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України   (посилання на недослідження обставин справи) скаржником мають бути обґрунтовані заявлені підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а наслідком касаційного розгляду має бути направлення справи на новий судовий розгляд.
Касаційна скарга не містить обґрунтовані підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд в черговий раз звертає увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі   пункту 1   частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2   частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Щодо оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року   адміністративний позов - задоволено.
Від представника позивача до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив стягнути судові витрати на   професійну правничу допомогу у розмірі 13000 гривень.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України   на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі   2000 гривень.
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.
Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25, слід застосовувати такий же критерій.
При цьому Верховний Суд зазначає, що додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.
Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази.
Аналізуючи вказане, Суд зазначає, що додаткове рішення суду може бути оскаржено з підстав невірного дослідження доказів або надання неповної оцінки таким доказам. 
Слід зауважити, що при вирішення питання компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати конкретні докази, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Порушення під час дослідження доказів, є підставою, для касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, у поєднанні зі статтею 353 КАС України.
Доводи про наявність обставин, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в частині оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25, податковий орган у касаційній скарзі не зазначив.
В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.
Загальне посилання на ухвалення судом апеляційної інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі №520/869/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про   визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень- повернути скаржнику.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя	Р.Ф. Ханова