ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
13 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 381/3001/23
провадження № 61-10685св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Дорогинська гімназія Томашівської сільської ради (правонаступником якої є Дідівщинський ліцей Томашівської сільської ради), відділ освіти, культури, молоді спорту та туризму Томашівської сільської ради,
третя особа - Томашківська сільська рада Фастівської району Київської області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Томашівської сільської ради Фастівської району Київської областіна рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року в складі судді Соловей Г. В. та  постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року в складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  Дорогинської гімназії Томашівської сільської ради, відділу освіти, культури, молоді, спорту та  туризму Томашівської сільської ради, у якому просила: визнати незаконними та скасувати накази Дорогинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі - Дорогинська гімназія) № 20 від 09 червня 2022 року, № 21 від 15 червня 2022 року, № 33-к/тр від 12 серпня 2022 року про її  звільнення з роботи; поновити її на посаді вчителя музики Дорогинської гімназії; та стягнути з відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Томашівської сільської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з  14  серпня 2022 року до дня ухвалення рішення у справі.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з вересня 2015 року працювала в Дорогинській гімназії на посаді вчителя музики.
Наказом № 33-к/тр від 12 серпня 2022 року її звільнено з роботи з 14 серпня 2022  року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі пункту 1  частини першої статті 40 КЗпП України.
Вважала звільнення незаконним та таким, що порушує її право на працю.
Рішення про призупинення діяльності на базі середньої освіти Догогинської гімназії від 06 червня 2022 року, на підставі якого відповідач скоротив її посаду, визнане протиправним та скасоване в судовому порядку.
Також відповідач порушив порядок звільнення. Не запропонував їй вакантні посади, звільнив до спливу двох місяців з дня попередження про майбутнє вивільнення та не використав переважного права на залишення її на роботі.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27  листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ Дорогинської гімназії № 33-к/тр від 12  серпня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 14 серпня 2022  року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя музики Дорогинської гімназії з 14 серпня 2022 року.
Стягнуто з відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Томашівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 124 371,56 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суди виходили з того, що звільнення позивача відбулося з  порушенням вимог закону. Відповідач не дотримався вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України. Проведення реорганізації Дорогинської гімназії здійснено без правових підстав.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У липні 2024 року Томашівська сільська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року й передати справу на  новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а  саме: застосування нормправа без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року в справі № 757/7498/15-ц, від 15 вересня 2020 року в справі № 205/4196/18, від 21 лютого 2024 року в  справі № 638/14165/21; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах; порушення, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди розглянули справу без залучення до  участі в справі директора Дорогинської гімназії, яка прийняла оскаржувані накази, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваних рішень.
Не надали оцінки доказам, які підтверджували неможливість працевлаштування позивача на іншу роботу в закладі, а також поясненням позивача, яка підтвердила, що директор шкоди повідомляла її під особистий підпис про наступне звільнення.
Не врахували, що належним способом захисту прав позивача є зміна дати її звільнення, а не поновлення її на роботі.
Неправильно визначили розмір середньоденної заробітної плати позивача, який, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, становить 213,72 грн, а не 425,93 грн, як необґрунтовано зазначили суди.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. Залучено Дідівщинський ліцей Томашівської сільської ради до участі в справі як правонаступника Дорогинської гімназії.
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року зупинено виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
30 вересня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2025 року справу призначено до  судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
З вересня 1991 року ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя музики Дорогинської гімназії, з 01 липня 2020 року на умовах контракту строком до 01 липня 2024 року.
06 червня 2022 року виконавчий комітет Томашівської сільської ради прийняв рішення № 14/12 «Про призупинення діяльності на рівні базової середньої освіти Дорогинського ЗЗСО І-ПІ ступенів у 2022-2023 навчальному році».
06 червня 2022 року виконавчий комітет Томашівської сільської ради прийняв рішення № 16/12 «Про призупинення діяльності на базі середньої освіти Дорогинського ЗЗСО І-Ш ступенів у 2022/2023 навчальному році у зв`язку зі  скороченням чисельності штату працівників».
09 червня 2022 року відділ освіти, культури, молоді, спорту та туризму Томашівської сільської ради видав наказ № 20 «Про попередження і  вивільнення працівників Дорогинського ЗЗСО».
Повідомленням № 02 від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про заплановане вивільнення. Однак повідомлення не містить підпису позивача.
Наказом Дорогинської гімназії № 4-к-в/тим від 01 червня 2022 року ОСОБА_1 надано основну щорічну відпустку за 2021/2022 навчальний рік з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення з 20 червня 2022 року до  13 липня 2022 року та продовжено відпустку на 32 календарні дні з 14 липня 2022 року до 14 серпня 2022 року (наказ 6-в/тим від 12 липня 2022 року).
Наказом Дорогинської гімназії № 33-к/тр від 12 серпня 2022 року позивача звільнено з посади вчителя музики з 14 серпня 2022 року у зв`язку зі  скороченням чисельності працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022  року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2023 року, визнано протиправним та  скасовано рішення виконавчого комітету Томашівської селищної ради від 06 червня 2022 року  № 14/12 «Про призупинення діяльності на рівні базової середньої освіти Дорогинського ЗЗСО І-ІІІ ступенів у 2022-2023 навчальному році».
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо поновлення на роботі
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).
Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є  докази щодо змін в організації виробництва і праці.
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частина третя статті 49-2 КЗпП України).
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Установивши, що рішення виконавчого комітету Томашівської селищної ради від 06 червня 2022 року № 14/12 «Про призупинення діяльності на рівні базової середньої освіти Дорогинського ЗЗСО І-ІІІ ступенів у 2022-2023 навчальному році», яке було підставою для звільнення позивача, скасовано в судовому порядку, урахувавши також, що ОСОБА_1 звільнено 14 серпня 2022 року в  період перебування її у відпустці й відповідач не пропонував їй переведення на іншу посаду, доказів неможливості такого переведення не надав, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про незаконність звільнення позивача та наявність підстав для поновлення її на роботі й доводи касаційної скарги цього не спростовують.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 08 січня 2025 року в справі № 381/3010/23 та від 14 лютого 2025 року в справі № 381/3004/23.
Щодо середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Частиною другою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за  час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
У зв`язку із незаконним звільненням позивача, суди обґрунтовано стягнути на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Однак з визначеною судами сумою середнього заробітку ОСОБА_1 . Верховний Суд погодитись не може, з огляду на таке.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).
Згідно з абзацами четвертим та п`ятим пункту 2 Порядку № 100  середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в  якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за  середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт 8 Порядку № 100).
ОСОБА_1 звільнено у серпні 2022 року.
Таким чином, розрахунковим періодом є червень та липень 2022 року.
У цьому періоді, а саме в червні 2022 року позивач відпрацювала 13  робочих днів, за які їй нараховано заробітну плату в розмірі 2 778,38 грн, що  підтверджується відповідним розрахунковим листком (том І, а.с. 164). У липні 2022 року позивач перебувала у відпустці.
Виплати за час щорічної і додаткової відпусток та матеріальна допомога при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються (пункт 4 Порядку № 100).
Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 213,72 грн (2 778,38  грн/13 робочих днів).
Вимушений прогул ОСОБА_1 тривав 292 робочих днів.
Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 62 406,24 грн (292 робочих днів*213,72 грн) з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції та  постанови суду апеляційної інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом зменшення його розміру зі  124 371,56 грн до 62 406,24 грн із зазначенням про утримання із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а в іншій частині - залишення без змін.
Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року було зупинено виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року до закінчення касаційного провадження, виконання цього рішення в незміненій при касаційному перегляді частині, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України, підлягає поновленню.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Томашівської сільської ради Фастівської району Київської областізадовольнити частково.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року змінити, зменшити розмір стягнутого з відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Томашівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу зі 124 371,56 грн до  62 406,24  грн (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів).
В іншій частині рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від  27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року в незміненій при касаційному перегляді частині.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов