ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18978/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Т.І. Чернявська

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                    Парінов А.Б.,
судді:                                        Беспалов О.О.,
                                                  Грибан І.О.,
при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,
від позивача (апелянта): не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року     у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку, -
                                        
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - відповідач-1), Головного управління Національної поліції у м. Києві  (далі - відповідач-2), в якому просив суд:
1) визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 4 жовтня 2018 року № 47 о/с в частини звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 з 4 жовтня 2018 року з посади начальника 1-го відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличи») Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві у запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів);
2) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 1-го відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличи») Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві та зрахувати трудовий стаж з 4 жовтня 2018 року;
3) призначити з присвоєнням спеціального звання поліції ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання «підполковник міліції», на посаду начальника відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (рівнозначну посаду посаді, яку позивач обіймав у ГУМВС України в м. Києві), присвоївши йому спеціальне звання «підполковник поліції»;
4) стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6801,74 грн щомісячно за період часу з 4 жовтня 2018 року по день прийняття рішення судом (без урахування обов`язкових податків та зборів, які повинні з неї утримуватися);
5) стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 4 жовтня 2018 року по день фактичного розрахунку (без урахування обов`язкових податків та зборів, які повинні з неї утримуватися). 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, у якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким що не відповідає вимогам статті 242 КАС України, прийнятим при неповному та необ`єктивному з`ясуванні обставин, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано висновків викладених у постановах Верховного Суду та не враховано допущені відповідачем порушення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року та 17 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року     у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку та   призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 05 серпня 2025 року об 11:45.
До суду надійшов Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому відповідач заперечив проти вимог апеляційної скарги - просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року без змін.
Крім того, від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 640/18978/18 - без змін.
Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили.
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 з 14 серпня 1995 року по 4 жовтня 2018 року проходив службу в органах внутрішніх справ, про що свідчать трудова книжка серії НОМЕР_1 без дати заповнення, довідка Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 24 лютого 2025 року за № 1/165-Аз.
Як слідує з записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 без дати заповнення, ОСОБА_1 6 листопада 2015 року був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ на підставі наказу від 6 листопада 2015 року № 1016 о/с.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві задоволено частково:
-визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 6 листопада 2015 року № 1016 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличи»); 
-поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличи»); 
-стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 246972,33 грн (двісті сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн 33 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу з 6 листопада 2015 року по 15 січня 2018 року без урахування обов`язкових податків та зборів; 
-зобов`язано Головне управління Національної поліції у м. Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади відповідно до пункту 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію»; 
-допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву Біличи») та в частині стягнення 6801,74 грн; 
-в решті позову відмовлено.
На підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві винесло наказ від 27 лютого 2018 року № 7 о/с «Щодо особового складу», яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві, виплативши середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 листопада 2015 року по 15 січня 2018 року в частині стягнення за один місяць в розмірі 6801,74 грн, без урахування обов`язкових податків та зборів.
Заявою від 4 квітня 2018 року позивач просив ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16.
Листом від 10 травня 2018 року за № 36/57 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повідомило позивача про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16 шляхом видачі наказів від 27 лютого 2018 року № 7 о/с «Щодо особового складу», яким позивача поновлено на посаді та наказано виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць, та від 7 травня 2018 року № 20 о/с «Щодо особового складу», яким скасований наказ від 6 листопада 2015 року № 1016 о/с в частині звільнення з посади та наказано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 листопада 2015 року по 15 січня 2018 року. Цим листом запропоновано позивачу прибути з трудовою книжкою для внесення відповідних записів.
Інформаційними запитами від 13 червня 2018 року, адресованими ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, позивач просив ознайомити його з функціональними обов`язками, призначити посадовий оклад та повідомити про дату і час виходу на службу, про місце подальшого проходження служби, а також повідомити причину затримки виплати щомісячної заробітної плати та здійснити грошовий розрахунок з 15 січня 2018 року відповідно до рішення суду.
Листом від 19 червня 2018 року № ЛК-К-81-зі/125/26/05-2018 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повідомило позивачу, що в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві проводяться заходи, пов`язані з його ліквідацією. Через відсутність штатного розпису, структурних підрозділів (служб) І відповідач не має можливості та повноважень допустити позивача до виконання обов`язків, як працівника міліції, ознайомити з функціональними обов`язками, призначити посадовий оклад.
Листом від 19 червня 2018 року № ЛК-К-449зі/125/01/30-2018 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повідомило позивачу, що оскільки він не перебуває у трудових відносинах з Головним управлінням Національної поліції у м. Києві, в тому числі з структурним підрозділом - Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, виконати прохання щодо допущення до виконання службових обов`язків не є можливим, оскільки структурний підрозділ, в якому позивача поновлено на службі за рішенням суду, ліквідовано.
Заявою від 31 серпня 2018 року, адресованою ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, позивач повторно просив ознайомити його з функціональними обов`язками, призначити посадовий оклад та повідомити про дату і час виходу на службу, про місце подальшого проходження служби, а також повідомити причину затримки виплати щомісячної заробітної плати та здійснити грошовий розрахунок з 15 січня 2018 року відповідно до рішення суду.
Заявою від 11 вересня 2018 року позивач просив ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві присвоїти йому чергове спеціальне звання полковник міліції, надавши копію відповідного наказу, а також здійснити грошовий розрахунок з 15 січня 2018 року та щомісячно виплачувати йому середній заробіток у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6801,74 грн.
Заявою від 14 вересня 2018 року позивач просив Міністра внутрішніх справ України видати наказ про присвоєння йому чергового спеціального звання підполковник міліції та надати копію відповідного наказу.
Відповіді на заяви позивача від 31 серпня 2018 року, від 11 вересня 2018 року та від 14 вересня 2018 року в матеріалах справи відсутні.
Також судом встановлено, що ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві складено попередження, в якому зазначено, що посаду, на яку особу поновлено відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні зміни» скорочено, а також особу ознайомлено з тим, що з набранням чинності 7 листопада 2015 року Закону України «Про Національну поліцію», згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальний орган Міністерства внутрішніх справ України - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та скорочено всі посади, та попереджено особу про можливе майбутнє звільнення згідно з підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи.
Згідно з актом про відмову від підпису від 14 червня 2018 року, складеним членом ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Шакулою Т.Ф. у присутності посадових осіб Головного управління Національної поліції у м. Києві Александрової О.О. та Масляної К.В., 14 червня 2018 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 зачитано зміст попередження, що посаду начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві, на яку його поновлено відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16, скорочено згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання». Позивача попереджено про можливе майбутнє звільнення згідно з підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи. Також позивачу запропоновано ознайомитись та підписати попередження, однак від особистого ознайомлення та підпису позивач відмовився.
Листом від 15 червня 2018 року № ЛК-1865/125/05/26-2018 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві серед іншого роз`яснило позивачу, що відповідно до частин першої, шостої статті 52 Закону № 580-VII з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою у випадках, передбачених Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади. Рішення про оголошення конкурсу приймає керівник органу поліції, якому надано право приймати громадян на службу в поліції та/або призначати на відповідну вакантну посаду. У зв`язку з чим позивачу рекомендовано відслідковувати інформацію на офіційних сайтах Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо оголошення відповідного конкурсу, в рамках проведення якого він матиме право брати в ньому участь у порядку та на умовах, визначених Законом № 580-VII та Порядком № 1631.
Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України листом від 17 липня 2018 року за № 22/1/1-3515 «Про розгляд питання щодо прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ» просив Головне управління Національної поліції у м. Києві розглянути питання щодо можливості виконання рішень судів у частині прийняття колишніх працівників органів внутрішніх справ на службу до поліції, зокрема і щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції у місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», та про прийняте рішення поінформувати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.
Листом від 16 серпня 2018 року за № 5815/125/05/26-2018 Головне управління Національної поліції у м. Києві надало Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України відповідь, в якій вказало, що ним прийнято рішення про прийняття зазначених у листі колишніх працівників міліції на службу до поліції відповідно до вимог статей 52-55 Закону № 580-VII та Порядку № 1631.
Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 4 жовтня 2018 року № 47 о/с «Щодо особового складу» підполковника міліції ОСОБА_1 , начальника 1 відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві, 4 жовтня 2018 року згідно з підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік).
Листом від 4 жовтня 2018 року № ЛК-6898/125/05/26-2018 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повідомило позивачу про його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ наказом від 4 жовтня 2018 року № 47 о/с «Щодо особового складу» та запросило прибути до управління кадрового забезпечення для ознайомлення з наказом про звільнення, отримання витягу з наказу та трудової книжки.
Згідно з розпискою позивач 18 жовтня 2018 року отримав витяг з наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 4 жовтня 2018 року № 47 о/с «Щодо особового складу» та трудову книжку серії НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Святошинське районне управління Головного управління МВС України в місті Києві (ідентифікаційний код 08672957) припинено як юридична особа 1 жовтня 2024 року.
Згідно з листом голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 24 лютого 2025 року № 1/166-Аз в архівній справі позивача відсутні матеріали: рапорт про прийняття на службу до поліції; документи, які підтверджують пропонування позивачу будь-яких посад (рівнозначних, вищих або нижчих щодо посади, яку позивач обіймав під час проходження служби в міліції) в новостворених органах поліції та обставини неможливості прийняття позивача на службу до поліції, зокрема через невідповідність вимогам, що ставляться до поліцейського, тому надати запитувані документи не видається за можливе.
Відповідно до довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 24 лютого 2025 року № 296 про доходи, грошове забезпечення ОСОБА_1 складало: у серпні 2018 року (31 день) - 6801,74 грн; у вересні 2018 року (30 днів) - 6801,74 грн.
У клопотанні від 9 квітня 2025 року про долучення доказів, яке надійшло через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» 9 квітня 2025 року, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві вказало, що інформація, викладена у довідці, яка надана стосовно доходів ОСОБА_1 за серпень-вересень 2018 року, сума грошового забезпечення - 6801,74 грн щомісячно взята з розрахунку, який здійснювався під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/1585/16. Позивач у період серпень-вересень 2018 року та червень-липень 2018 року жодного дня не працював, тобто відсутній розрахунковий період. Посадовий оклад позивача за посадою начальника 1-го відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві складав 1200,00 грн, що передбачено додатком 12 «Схема посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для районних, лінійних управлінь Головного управління МВС в місті Києві» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Відповідно до   статті 19 Конституції України   правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Згідно статті 43 Конституції України   кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що, на думку позивача, для подальшого працевлаштування на службі в органах Національної поліції достатньо його бажання та волевиявлення, що критично оцінується колегією суддів.
Відповідно до п. 8 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Офіційне опублікування вказаного Закону України "Про Національну поліцію" було здійснено 06 серпня 2015 року. Отже, починаючи з 06 серпня 2015 року, всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Відповідно до п.п. 9, 10 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Отже, законодавчо встановлені дві підстави для звільнення співробітника міліції зі служби в органах внутрішніх справ України:
- за власним бажанням співробітника міліції;
- якщо співробітника міліції не прийнято на службу до поліції.
Колегія суддів звертає увагу, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16 наказами від 27 лютого 2018 року № 7 о/с «Щодо особового складу», від 07 травня 2018 року № 20 о/с «Щодо особового складу», позивача було поновлено на службі в органах міліції, скасовано наказ від 6 листопада 2015 року № 1016 о/с в частині звільнення позивача з посади та наказано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами.
Апелянт наголошує на порушенні процедури звільнення та законодавства про працю відповідачем, оскільки останніми не було запропоновано позивачу вакантну посаду (посади) в органах Національної поліції України.
З приводу цього, колегія суддів зазначає, що як було встановлено судом, офіційне опублікування Закону України "Про Національну поліцію" було здійснено 06 серпня 2015 року та з цього дня розпочався 3х місячний період, протягом якого співробітники міліції могли бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. 
Більш того, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України листом від 17 липня 2018 року за № 22/1/1-3515 «Про розгляд питання щодо прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ» просив Головне управління Національної поліції у м. Києві розглянути питання щодо можливості виконання рішень судів у частині прийняття колишніх працівників органів внутрішніх справ на службу до поліції, зокрема і щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі № 826/1585/16 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції у місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», та про прийняте рішення поінформувати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.
Листом від 16 серпня 2018 року за № 5815/125/05/26-2018 Головне управління Національної поліції у м. Києві надало Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України відповідь, в якій вказало, що ним прийнято рішення про прийняття зазначених у листі колишніх працівників міліції на службу до поліції відповідно до вимог статей 52-55 Закону № 580-VII та Порядку № 1631.
Тобто, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві надано відповідь щодо можливості прийняття колишніх працівників міліції, зокрема позивача, шляхом участі таких осіб у конкурсі на службу в поліції.
При цьому, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві листом від 15 червня 2018 року № ЛК-1865/125/05/26-2018 роз`яснило позивачу, що відповідно до частин першої, шостої статті 52 Закону № 580-VII з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою у випадках, передбачених Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади. Позивачу рекомендовано відслідковувати інформацію на офіційних сайтах Національної поліції України та Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо оголошення відповідного конкурсу, в рамках проведення якого він матиме право брати в ньому участь.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що як встановлено матеріалами справи, позивач був повідомлений про те, що призначення на службу в Національну поліцію України здійснюється виключно за результатами конкурсу, а у Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві скасовані всі штати й скорочені усі посади, однак ОСОБА_1 не скористався своїм правом бути прийнятим на службу в поліцію шляхом проходження конкурсу у встановленому Законом № 580-VIII порядку.
Небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції України за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та, відповідно, його поновлення на посаді.
Правові висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 826/27239/15, 28 лютого 2020 року по справі № 0540/5961/18-а, від 09 липня 2020 року справа № 640/6271/19.
Крім того,  безпідставними є посилання апеляційної скарги на викладену в рішенні Верховного суду України від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14) правову позицію, оскільки вона стосується правовідносин, що існували до прийняття Закону України «Про Національну поліцію», який є спеціальним для предмету спору в цій справі.
Оскільки міліція припинила свою діяльність як правоохоронний орган України, позивач не перейшов у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації (через відсутність ініціативи керівництва), а також не взяв участь в конкурсі на зайняття посади в органах поліції, спірним наказом від 04 жовтня 2018 року № 47 о/с його звільнено у зв`язку з неможливістю використання на службі в міліції, при цьому відповідачем обов`язок щодо попередження позивача про майбутнє звільнення через скорочення штатів виконано у повному обсязі та запропоновано пройти  відповідний конкурс на зайняття вакантної посади в органах поліції.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
Крім того, варто підкреслити, що звільнення позивача зі служби мало підставою   небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до     статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України     суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача зі служби в міліції прийнятий відповідачем у межах, на підставі та у спосіб, що визначені законодавством.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені  статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС).
Відповідно до пункту першого частини першої  статті 315 КАС  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої  статті 316 КАС  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
          Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
          
          Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

          Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан

(повний текст судового рішення виготовлено 15 серпня 2025 року)