ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6557/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (суддя Кисіль Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними;
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати позивачу до пільгового стажу по Списку 1 періоди роботи з 22.02.1993 року по 16.12.1993 рік, з 27.12.1993 року по 04.04.1994 рік, з 06.06.1994 року по 21.06.1994 року, з 26.06.1995 року по 10.05.1999 рік, з 30.08.1999 року по 31.12.1999 рік, з 01.01.2000 року по 30.04.2000 рік, з 01.07.2000 року по 02.07.2000 рік з 08.08.2001 року по 24.11.2001 рік, з 11.03.2002 року по 08.06.2002 рік, з 12.08.2002 року по 31.03.2004 рік, з 01.08.2004 року по 06.09.2009 рік, та до загального стажу за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників додаткового по одному року, призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.06.2024 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.06.2024 №262540015961 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.06.2024, з урахуванням висновків суду
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсію Позивачу з урахуванням висновків суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до пільгового стажу по Списку 1 періоди роботи з 22.02.1993 року по 16.12.1993 рік, з 27.12.1993 року по 04.04.1994 рік, з 06.06.1994 року по 21.06.1994 року, з 26.06.1995 року по 10.05.1999 рік, з 30.08.1999 року по 31.12.1999 рік, з 01.01.2000 року по 30.04.2000 рік, з 01.07.2000 року по 02.07.2000 рік, 08.08.2001 року по 24.11.2001 рік, з 11.03.2002 року по 08.06.2002 рік, з 12.08.2002 року по 31.03.2004 рік, з 01.08.2004 року по 06.09.2009 рік, та до загального стажу за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників додаткового по одному року, призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 сг. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.06.2024 року.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції жодним чином не є ефективним способом захисту порушеного права позивача та підлягає скасуванню, оскільки рішення в частині, яка зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових 'умовах від 1306.2024, з урахуванням висновків суду не відновлює порушене право позивача на належне пенсійне забезпечення, тому що сформована таким чином резолютивна частина зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області виключно повторного розгляду питання про зарахування періоду роботи позивача, що в свою чергу дає можливість відповідачу прийняти нове рішення, яким повторно відмовити у призначенні пенсії. Вказане повністю суперечить міжнародному і національному законодавству в читанні вибору ефективного способу захисту порушеного права.
Головним управлінням  Пенсійного фонду України в Запорізькій області також подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне рішення відповідачем приймалося на підставі доданих до заяви документів (військового квитка, трудової книжки) та відомостей з реєстру застрахованих осіб, відповідно й відмова обґрунтовувалась на підставі наявних документів. За змістом позовної заяви позивач зобов`язує зарахувати до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 30.04.2000, з 01.07.2000 по 02.07.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 31.03.2004, з 01.08.2004 по 06.09.2009, без врахування того, що Головним управлінням на підставі наявних документів до пільгового стажу зараховано періоди роботи з 30.08.1999 по 31.12.1999, з 08.08.2001 по 23.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 16.03.2004, з 23.08.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 31.12.2008, 01.01.2009 по 06.09.2009, що було покладено в обґрунтування відзиву на позовну заяву.
Суд не врахував, що відповідач діяв на підставі та у межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Як було встановлено судом першої інстанції, 18.06.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві із заявою, щодо призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
У порядку екстериторіальності заяву позивача від 18.06.2024 розглянуто ГУ ПФУ в Запорізький області, яке своїм рішенням від 27.06.2024 №262540015961 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
У рішенні ГУ ПФУ в Запорізький області від 27.06.2024 №262540015961 зазначено, що Пенсійний вік становить 50 років. Вік заявника 49 років 11 місяців 17 днів. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
Право на пенсію згідно ст.114 Закону №1058 мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць – після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених посадах.
Працівникам, які не мають зазначеного вище стажу робіт із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умова призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам – на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Страховий стаж заявника становить – 23 роки 10 місяців 06 днів, в тому числі пільговий стаж за списком №1 становить – 6 років 6 місяців 7 днів.
На підземних роботах згідно Постанови №202 (25 років) – 04 роки 00 місяців 15 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.
Позивач вважаючи, що до його пільгового стажу по Списку №1 протиправно не враховані періоди роботи (згідно уточнених позовних вимог) з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 30.04.2000, з 01.07.2000 по 02.07.2000 з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 31.03.2004, з 01.08.2004 по 06.09.2009, звернувся з даним позовом до суду. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачами правомірність оскарженого рішення не було доведено.
В частині відмовлених позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як встановив суд першої інстанції, в спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
У відзиві на позовну заяву зазначено, що у спірних періодах, зазначених позивачем з 01.01.2001 по 16.04.2001, з 01.01.2022 по 29.03.2022, а також з 01.04.2002 по 20.08.2022, є розбіжності з записами трудової книжки, оскільки з 01.01.2001 по 16.04.2001, з 01.01.2002 по 10.03.2002 та з 09.06.2002 по 11.08.2002 позивач трудову діяльність не здійснював, що підтверджується довідкою ОК-5.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, оскільки позивачем не надано уточнюючи (архівні) довідки.
Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що посилання на такі твердження спірне рішення не містить.
Відповідачем  надано до суду першої інстанції довідку форми РС-право щодо алгоритму розрахунку пенсії позивача, проте зараховані у вказаній довідці періоди страхового та пільгового стажу позивача не співпадають з періодами його роботи, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 04.10.1991.
Суд першої інстанції вірно врахував, що посилань на підстави не зарахування (часткового не зарахування) періодів роботи позивача, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 04.10.1991, у рішенні ГУ ПФУ в Запорізький області від 27.06.2024 №262540015961 не міститься.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачами не наведено підстав не зарахування до страхового (а так само пільгового) стажу певних періодів роботи позивача, в той час як у спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Суд вірно встановив, що зазначене  не відповідає інформації вказаній в довідці форми РС-право та записам в трудовій книжці позивача.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в Запорізький області від 27.06.2024 №262540015961 є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Щодо доводів апеляційної скарги позивача, то суд першої інстанції вірно зазначив, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.06.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
Суд вірно врахував, що заяву позивача про призначення пенсії розглядало ГУ ПФУ в Запорізькій області, в зв`язку з чим, слід зобов`язати саме цього відповідача  повторно розглянути заяву позивача від 18.06.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 11 червня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш