ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6603/25 Справа № 176/92/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року                                                         
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Кругман А. М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року (головуючий суддя Павловська І. А.) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 03.11.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04385-11/2023.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Зазначає, що відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору.
21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу № 21032024 від 21032024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 45900,00 грн., з яких: 10200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 04385-11/2023 в сумі 45900,00 грн., з яких: 10200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
13.11.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17411-11/2023.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Зазначає, що відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору.
21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу № 21032024 від 21032024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 6375,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 17411-11/2023 в сумі 6375,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
03.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76629512, згідно з умовами якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач у свою чергу не виконав умови зазначеного договору позики.
14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 42000,00 грн., з яких: 10500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку за договором позики, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 76629512 в розмірі 42000,00 грн., з яких: 10500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
12.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4323154, згідно з умовами якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач у свою чергу не виконав умови зазначеного договору позики.
14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24334,24 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18834,24 грн. - сума заборгованості за відсотками.
05 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4115806.
27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27062024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до Договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 108680,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 89680,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку за договором позики, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
04.11.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1099160.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, його укладання здійснюєтья сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаного при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну карту клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в данному пункті кредитного договору.
30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого ТОВ ««Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Селфі Кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників 30 травня 2024 року до Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 50479,99 грн., з яких: 9999,99 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 40480,00 грн.- сума заборгованості за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 1099160 в розмірі 50479,99 грн., з яких: 9999,99 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 40480,00 грн.- сума заборгованості за відсотками.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь:
-заборгованість за кредитним договором № 04385-11/2023 в розмірі 45900,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10200,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 35700 грн.; 
-заборгованість за кредитним договором № 17411-11/2023 в розмірі 6375,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1500,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 4875,00 грн.;
-заборгованості за договором позики №76629512 в розмірі 42000,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 31500,00 грн.; 
-заборгованість за договором позики №4323154 в розмірі 24334,24 грн. з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 18834,24 грн.;
-заборгованість за кредитним договором № 4115806 в розмірі 108680,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19000,00 грн., сума заборгованості за процентами у розмірі 89680,00 грн.;
-заборгованість за кредитним договором № 1099160 в розмірі 50479,99 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9999,99 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 40480,00 грн. та суму судового збору.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.
В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано копії відповідних кредитних договорів та договорів позики, договори факторингу із відповідними додатками та розрахунки заборгованості, які відповідач належними доказами не спростував.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.
Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідка про отримання документів в електронному суді представником позивача та представником відповідача. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 03.11.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04385-11/2023.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору.
21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04385-11/2023 від 03.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 30.11.2024 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 45900 грн.
13.11.2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17411-11/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору.
21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 17411-11/2023 від 13.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 30.11.2024 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 6375 грн.
03.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76629512, згідно з умовами якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач у свою чергу не виконав умови зазначеного договору позики.
14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п.1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 76629512 від 03.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 30.11.2024 року має заборгованість за договором позики в сумі 42000 грн.
12.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4323154, згідно з умовами якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач у свою чергу не виконав умови зазначеного договору позики.
14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п.1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 4323154 від 12.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 30.11.2024 року має заборгованість за договором позики в сумі 24334,24 грн.
05 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4115806.
27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27062024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4115806 від 05.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 27.06.2024 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 108680,00 грн.
04.11.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1099160. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, його укладання здійснюєтья сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаного при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну карту клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному пункті кредитного договору.
30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого ТОВ ««Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Селфі Кредит» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1099160 від 04.11.2023 року ОСОБА_1 станом на 30.05.2024 року має заборгованість за договором позики в сумі 50479,99 грн.
Таким чином встановлено, що відповідачем укладалися кредитні договори. Позивачем,який набув права вимоги за цими договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги надано відповідні документи,які підтверджують його право вимоги, розрахунки заборгованості за договорами,які нічим не спростовані. Відповідач,заперечуючи проти позову,своїх розрахунків чи доказів про сплату заборгованості не надав. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витяги з реєстрів прав вимоги до вказаних договорів факторингу, не є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги, оскільки вони містять підписи лише представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який сформував ці витяги. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві щодо вказаних кредитних договорів матеріали справи не містять.
Такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.
Підставами позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 04385-11/2023 від 03 листопада 2023 року, кредитного договору № 17411-11/2023 від 13 листопада 2023 року; договору позики №76629512 від 03 листопада 2023 року; договору позики №4323154 від 12 листопада 2023 року; кредитного договору № 4115806 від 05 листопада 2023 року; кредитного договору № 1099160 від 04 листопада 2023 року та стягнення заборгованості за цими кредитами, заборгованості за процентами, визначеними відповідно до умов кредитування.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи вищевикладене, колегією суду встановлено, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, про те, що позивачем не доведено належними доказами перехід права вимоги за спірними кредитними договорами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження набуття новим кредитором права вимоги за кредитним договором № 04385-
11/2023 від 03 листопада 2023 року, кредитним договором № 17411-11/2023 від 13 листопада 2023 року; кредитним договором № 4115806 від 05 листопада 2023 року; кредитним договору № 1099160 від 04 листопада 2023 року, оскільки позивачем надано до суду договори факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року, № 27062024 від 27 червня 2024 року, так і відповідні документи, які підтверджують заборгованість відповідача за договорами про надання фінансового кредиту та договорами позики (графіки платежів та орієнтовної сукупної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, розрахунки заборгованості за договорами про споживчий кредит, акти прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу).
Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами № 04385-11/2023 від 03 листопада 2023 року, № 17411-11/2023 від 13 листопада 2023 року; № 4115806 від 05 листопада 2023 року; № 1099160 від 04 листопада 2023 року, у відповідних сумах, які підтверджуються наявними у матеріалах справи документами.
Між тим, щодо стягнення відсотків за кредитами, колегія суду зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування, які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення договорів перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
Таким чином, суд апеляційної інстанції враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідач не могла оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору
економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.
Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013року № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.
Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.
Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20).
Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить 
виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за кредитним договором № 04385-11/2023 в розмірі 45900,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10200,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 35700 грн.; заборгованість за кредитним договором № 17411-11/2023 в розмірі 6375,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1500,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 4875,00 грн.; заборгованість за кредитним договором № 4115806 в розмірі 108680,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19000,00 грн., сума заборгованості за процентами у розмірі 89680,00 грн.; заборгованість за кредитним договором № 1099160 в розмірі 50479,99 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9999,99 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 40480,00 грн., не є співрозмірною сумі кредиту за договорами, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаними договорами до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів, а саме:
заборгованість за кредитним договором № 04385-11/2023 за відсотками у розмірі 35700 грн. до 11000,00 грн.; 
заборгованість за кредитним договором № 17411-11/2023 за відсотками у розмірі 4875,00 грн. до 2000,00 грн.;
заборгованість за кредитним договором № 4115806 за процентами у розмірі 89680,00 грн. до 20000,00 грн.;
заборгованість за кредитним договором № 1099160 за відсотками у розмірі 40480,00 грн. до 10000,00 грн.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи правовідносини за договорами позики №76629512 від 03 листопада 2023 року та №4323154 від 12 листопада 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 виникли у 2023 році, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, таким чином на час укладення договору факторингу у ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за договорами позики №76629512 від 03 листопада 2023 року та №4323154 від 12 листопада 2023 року, оскільки відповідач на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитними договорами №76629512 від 03 листопада 2023 року та №4323154 від 12 листопада 2023 року, оскільки кредитні договори були укладені 03 листопада та 12 листопада 2023 році, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передано право вимоги за кредитним договорам, був укладений 14 червня 2021 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.
За встановлених обставин відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договорами позики №76629512 від 03 листопада 2023 року та №4323154 від 12 листопада 2023 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав неповну оцінку, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, суд першої інстанції не виконав вимоги закону про законність рішення суду та саме невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України задовольнити частково апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, які в цій справі складаються із судового збору, апеляційний суд виходить з наступного.
За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно частини десятої статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу позову у розмірі 1249,96 грн (83699,99/277769,23 х 4166,54 = 1249,96 грн.).
Відповідно з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1874,94 грн. (83699,99/277769,23 х 6249,81 = 1874,94 грн.).
Отже, застосовуючи частину десяту статті 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3134,90 грн (1249,96 грн., 1874,94 грн.).
Відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 277769,23 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368,369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” задовольнити частково.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів”: 
заборгованість за кредитним договором № 04385-11/2023 від 03 листопада 2023 року в розмірі 21200,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10200,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 11000,00 грн.;
заборгованість за кредитним договором № 17411-11/2023 від 13 листопада 2023 року в розмірі 3500,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1500,00 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 2000,00 грн.;
заборгованість за кредитним договором № 4115806 від 05 листопада 2023 року в розмірі 39000,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19000,00 грн., сума заборгованості за процентами у розмірі 20000,00грн.;
заборгованість за кредитним договором № 1099160 від 04 листопада 2023 року в розмірі 19999,99 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9999,99 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 10000,00 грн.;
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованості за договором позики №76629512 від 03 листопада 2023 року укладеним між Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в розмірі 42000,00 грн., та договором позики №4323154 від 12 листопада 2023 року укладеним між Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в розмірі 24334,24 грн. відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність “Європейська агенція з повернення боргів” судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 3134,90 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 липня 2025 року.

Судді: