ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6376/24  Номер провадження 22-ц/814/1641/25	Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 13 січня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 14:00:59 год до 14:33:27 год; дата виготовлення повного текста судового рішення – 16 січня 2025 року) у справі за позовом виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2024 року виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , просив ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути аліменти з ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу чи сім`ї, де будуть перебувати діти.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 13.09.2024 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від управління патрульної поліції про родину ОСОБА_1 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 на спеціальну лінію 102 надійшло повідомлення «Неналежне виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною» від заявниці про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусідка ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, зачинила дитину 2 років та пішла до магазину. Зі слів заявниці, дитина брудна, не доглянута. 11.09.2024 року на спеціальну лінію 102 надійшло повторно повідомлення. Прибувши на місце події, було встановлено ОСОБА_1 , яка дійсно проживає за вищевказаною адресою разом із малолітнім хлопчиком близько 2-3 років, документи на дитину не надала, обидва рази перебувала в стані алкогольного сп`яніння, всередині житла умови проживання неналежні, на час огляду дитина їла печиво, інших страв для дитини не було.
13.09.2024 року працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради Полтавського міського центру соціальних служб, інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Полтавського РУП ГУНП відбулося інспектування родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час інспектування двері помешкання були навстіж відчинені; умови проживання вкрай незадовільні, антисанітарія, в квартирі безлад, речі розкидані, відчувався неприємний запах; для дитини не створені умови для проживання. Зі слів сусідів, матір неналежно виконує батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_4 , зловживає алкогольними напоями, повідомили, що нещодавно дитина бігала повністю гола по вулиці, матір перебувала в алкогольному сп`янінні.
Посилались на те, що за результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати у родині було дуже небезпечно. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітнього, ОСОБА_2 був вилучений із родини та влаштований до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» для медичного обстеження та в разі потреби лікування.
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 24.07.2024 по 13.09.2024 перебував на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням матері, ОСОБА_1 , від виконання батьківських обов`язків, із 16.09.2024 дитина перебуває на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей – сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 13 січня 2025 року позов задоволений частково:
позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що для забезпечення якнайкращих інтересів дитини суд мав ретельніше дослідити питання про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідачку – позбавлення батьківських прав. Взятий судом до уваги висновок органу опіки та піклування має лише рекомендаційний характер, не є обов?язковим для суду.
Суд не врахував заперечення відповідачки з питання позбавлення її батьківських прав, проігнорував її доводи в частині зміни поведінки на краще, не оцінив факти домашнього насильства зі сторони колишнього співмешканця, а також те, що відповідачка працює, пройшла курс лікування від алкоголізму, постійно відвідує дитину у центрі реабілітації.

У відзиві виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
       Звертається увага, що доводи відповідачки не відповідають дійсності, не підтверджені доказами.
       Адже, згідно повідомлення ФОП ОСОБА_5 відповідачка звільнилася з роботи 21 лютого 2025 року за згодою сторін.
       11 березня і 11 квітня 2025 року працівниками Полтавського міського центру соціальних служб проведено відвідування помешкання відповідачки, санітарно-гігієнічні умови проживання у якому залишаються жахливими, що свідчить про небажання відповідачки змінити свою поведінку.
       У 2024 – 2025 роках відповідачка відвідувала свою дитину 11 разів. 
        
Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З листа ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 19.07.2024 №0841/115/102/01-24 вбачається, що 16.07.2024 року до ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , залишила свого малолітнього сина ОСОБА_2 своїй знайомій ОСОБА_6 та не повернулася. Заявниця доповнила, що ОСОБА_1 неналежно доглядає за дитиною, постійно вживає алкогольні напої.
Актом обстеження умов проживання від 24.07.2024 року встановлено, що до приміщення потрапити не вдалося, двері квартири не відчинили; зі слів сусідів, у квартирі проживають особи, які систематично вживають алкогольні напої.
З пояснень ОСОБА_1 від 29.07.2024 року встановлено, що під час першого відвідування у неї було неприбрано, адже вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. У подальшому вона виправилась та більше не вживає. Зобов`язалась виконувати батьківські обов`язки.
З листа УПП в Полтавській області від 13.09.2024 №17154/41/26/01-2024 вбачається, що 07.09.2024 року на спеціальну лінію 102 надійшло повідомлення «Неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною» від заявниці, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусідка ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, зачинила дитину 2 років та пішла у магазин. Зі слів заявниці, дитина брудна, не доглянута, не нагодована. 11.09.2024 року на спеціальну лінію 102 надійшло повторно повідомлення «Неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною» від заявниці, про те, що сусідка заявниці на ім`я ОСОБА_3 неналежно виконує батьківські обов`язки, зловживає алкогольними напоями, систематично перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Дитина брудна, без одягу, голодна, постійно плаче. У будинку відсутнє опалення. Прибувши на місце події, було встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з малолітнім хлопчиком близько 2-3 років, документів на дитину не надала. ОСОБА_1 обидва рази перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, в середині житла умови проживання неналежні, але в наявності є дитяче ліжко та годувальний стільчик, сліди бруду по всіх кімнатах. На час огляду дитина їла печиво, інших страв для дитини не було, в дворі є дитячі іграшки.
Із акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 13.09.2024 року вбачається, що матір поводила себе неадекватно, виявляла агресію до членів комісії, повідомляла, щоб забрали дитину. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, було вирішено вилучити дитину. Дитина була дуже брудна, не одягнута, голодна, одяг брудний, неприємний запах. Висновок щодо рівня безпеки дитини – дуже небезпечно, негайне відібрання дитини у батьків.
Актом обстеження умов проживання від 13.09.2024 року встановлено, що двері помешкання були відчинені; у помешканні умови незадовільні, антисанітарія, брудно; ОСОБА_1 не відгукнулася; для дитини не створені умови для проживання, розвитку; дитяче ліжко закидане, брудне, підлога брудна, стілець для годування брудний, на підлозі розлита суміш. У парку зустріли матір з дитиною. ОСОБА_1 поводила себе дуже агресивно, дитина була брудна, гралася біля сміттєвої урни. Дитину було вилучено у матері.
Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13.09.2024 року №286 відібрано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 направлено для проведення повного медичного обстеження до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».
З повідомлення КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 23.09.2024 року №01-11/1872 вбачається, що з 13.09.2024 року у відділенні раннього дитинства з неонатальними ліжками перебуває дитина ОСОБА_2 , який був доставлений представниками служби у справах дітей за рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. При влаштуванні до лікувального закладу дитина мала ознаки занедбаності ( дитина голодна, брудна, одяг неохайний). Дитина поступила з діагнозом ГРВІ. За час перебування дитини у відділенні мати ОСОБА_1 жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась станом здоров`я.
Із повідомлення центру соціально – психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.10.2024 року №01-15/413 вбачається, що малолітнього ОСОБА_2 , який перебуває у закладі з 26.09.2024 по теперішній час, мати, ОСОБА_1 , не відвідує та ніяким іншим чином не цікавиться долею своєї дитини.
Із висновку психолога від 29.10.2024 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час обстеження порушень пам`яті та уваги не виявлено. Мислення логічне, послідовне. Обсяг знань достатній. У сучасному житті орієнтується. Емоційно впорядкована, адекватна.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 20.08.2024 року, справа №552/4674/24, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Із вказаної постанови вбачається, що 16.07.2024 року близько 06 год., за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме віддала дитину своїй знайомій, а в цей час пішла вживати алкогольні напої зі своєю іншою знайомою, чим порушила ст.150 СК України.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 року, справа №552/6546/24, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП. Із вказаної постанови вбачається, що  13.09.2024 близько 10 год 30 хв за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за місцем проживання дитини брудно, безлад та антисанітарія, що є недопустимими умовами проживання дитини, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Крім того, 11.09.2024 близько 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме остання перебувала на дворі з оголеною дитиною на руках та пляшкою горілки, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
З повідомлення УПП в Полтавській області від 04.10.2024 року вбачається, що відносно ОСОБА_1 не складались адміністративні матеріали, але вона неодноразово зверталась на спеціальну лінію «102» в період з 01.01.2022 року по теперішній час за адресою проживання сім`ї: АДРЕСА_1 , зареєстровано 38 викликів.
Із повідомлення центру соціально – психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.01.2025 року №01-15/20 вбачається, що малолітнього ОСОБА_2 , який перебуває у закладі з 26.09.2024 по теперішній час, відвідує мати, ОСОБА_1 .. Дати відвідування: 2024 рік: жовтень – 26; грудень – 01,06,14,22,29. 2025 рік: січень – 01,12.
Відвідуючи дитину, ОСОБА_1 цікавиться життям, здоров`ям, проблемами свого сина.
Із характеристики на вихованця закладу дошкільної освіти (ясла – садок) №7 «Соняшник» ОСОБА_7 від 07.01.2025 року №14-02/14 вбачається, що ОСОБА_2 відвідував заклад дошкільної освіти ( ясла – садок) №7 «Соняшник» групу раннього віку «Вишенька» з липня 2024 року. Дитина проходила пристосування ( адаптацію) до дошкільного закладу. Хлопчик відвідував заклад дошкільної освіти в такі дні: 08.07,10.07,30.07 та 31.07.2024 року. ОСОБА_4 середнього фізичного розвитку. Культурно – гігієнічні навички розвинуті відносно його віку. Прослідковувалася затримка мовного розвитку. Мовленнєвий контакт з дорослими та однолітками відсутній. Звуковимова порушена, не відповідає вікові. Дитина в садочок ходила чиста і охайна. У шафі зберігався чистий одяг для зміни. У садочок приводила і забирала мати ОСОБА_1 .. Вона цікавилася процесом адаптації дитини в закладі та прислуховувалася до порад вихователів.
З довідки ФОП ОСОБА_8 від 17.12.2024 року №1 встановлено, що ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_8 за основним місцем роботи з 17 грудня 2024 року і по теперішній час та займає посаду кухар.
Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13.09.2024 №286, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дослідженими в справі доказами та показами свідків встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуються про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідач систематично вживає алкогольні напої, що нею ж не заперечується, від лікування алкогольної залежності відмовляється, після відібрання дитини продовжувала вживати алкогольні напої, що також підтвердила в судовому засіданні. У зв`язку з чим, малолітній ОСОБА_2 неодноразово перебував у небезпеці.
У справі не визначена особа, на утриманні якої перебуває та/чи в подальшому може перебувати дитина; особа, на користь якої такі аліменти підлягають стягненню, не є учасником даної справи та відповідні вимоги не заявляє.
Тому позовні вимоги органу опіки та піклування щодо стягнення аліментів не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від  07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. 
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати  справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має  бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Розірвання сімейних зв’язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батьків спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 29.04.2020 у справі №522/10703/18.
Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі №645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі №127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі №643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі №712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі №640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі №331/5427/17. Тобто, судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.
У межах розгляду цієї справи суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.12 ЦПК України, встановив обставини. які згідно ст.164 СК України є підставою для ухвалення рішення про позбавлення особи (батька чи матері) батьківських прав.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідачка у справі, оскарживши рішення суду першої інстанції, особисто до апеляційного суду не з?явилася, хоча саме з цією метою апеляційним судом оголошувалася перерва у судовому засіданні. 
Факт зловживання відповідачкою алкогольними напоями не заперечувався представницею відповідачки.
Апеляційна скарга не містить обгрунтованих посилань на факти, які б свідчили про бажання і намагання відповідачки залишитися матір?ю дитини, піклуватися про неї. 
Враховуючи встановлені у цій справі обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини. 
З наведених мотивів апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.367, ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України. апеляційний суд
                                            ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Полтави від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов